70 EMIL HOLMGREN, DE SKANDINAVISKA FOGLARNES OSTEOLOGI. 
Familj. Circaötingee. (Tafl. IV figg. 4 och 5.) 
De skandinaviska slägten, som hit höra, nemligen Pernis 
Cuv. och Pandion SAV., äro i flera afseenden skilda från hvar- 
andra. Till sin struktur påminner det förstnämnda slägtet i 
mycket om vråkfoglarna, men afviker dock från dessa genom 
de för båda hithörande slägtena gemensamma karaktererna. 
Pandion deremot står ganska väl afgränsad från öfriga rof- 
foglar. 
Os coracoideum är bredare än hos någon föregående familj 
och eger en mycket svagt utvecklad processus procoracoideus. 
Clavicula bildar en proportionelt skarp kurva. 
Sternum eger endast spina externa, ej interna; men den 
limbus, som labia interna sulci coracoidei bilda, företer i sin 
midt en något utbredd yta, hvilken antingen är hel (Pernis) 
eller försedd med ett tydligt foramen pneumaticum (Pandion). 
Hos slägtet Pernis Cuv. (se Tafl. IV fig. 4) företer ster- 
nallängden gent emot coracoidallängden följande värde: 
sternallängd coracoidallängd 
58 39. 
Cristan eger en proportionelt något större höjd än den 
hos vråkarna: 
cristans höjd half sternallängd 
18 29. 
Sternalbredden utgör: 
sternalbredd sternallängd 
41 58. 
Bivråkarna ega med afseende på byggnaden af bröstben 
och skuldergördel mycken likhet med Buteo och Archibuteo, 
men äro dock skilda från dessa genom en något högre crista 
och genom den större bredden af os coracoideum, uti hvilket 
senare förhållande de tyckas stå närmare örnarna, till hvilka 
de ock ansluta sig genom en skarpare böjd clavicula. 
Slägtet Pandion SaAv. åter (se Tafl. IV fig. 5) står såväl 
med hänsyn till flera proportions- som strukturförhållanden 
isoleradt från både sin närmaste samslägting och öfriga till 
Hemeroharpages hörande foglar. — Sternallängden utgör gent 
emot coracoidallängden: 
sternallängd coracoidallängd 
18 48. 
