BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 17. AFD. IV. N:0 5. 73 
tions- och strukturförhållanden från detta senare slägte, som 
ju äfven ansluter sig till vråktypen. 
Os coracoideum är kort och måhända proportionelt ännu 
bredare än det hos Aquila. 
Sternum företer ej något så tydligt begränsadt planum 
postpectorale (åtminstone ej hos Haliaötus). 
Hos Milvus Cuv. utgöra sternal- och coracoidallängderna: 
sternallängd coracoidallängd 
67 44. 
Cristan eger en ganska hög resning: 
cristans höjd half sternallängd 
22 33,5. 
Sternalbredden utgör: 
sternalbredd sternallängd 
47 67. 
Hos Haliaötus Sav.. hvilket slägtes sterni margines late- 
rales konvergera något bakåt, utgör sternallängden gent emot 
respektive coracoidallängd: 
sternallängd coracoidallängd 
130 (8: 
Crista sterni är jemförelsevis låg: 
cristans höjd half sternallängd 
34 65. 
Sternalbredden, uppmätt mellan apices af processus sterno- 
coracoidei, utgör: 
sterni maximibredd sternallängd 
72 130; 
under det att bredden, mellan de distala ändarne af margines 
laterales är: 
sterni distala bredd sternallängd 
65 130. 
Hos detta slägtes skandinaviska representant, nemligen 
H. albieilla L., ha vi aldrig varit i tillfälle att iakttaga någon 
fenestra sternalis. 
Sammanfattning. 
Den tredje ordningens representanter hafva blifvit för- 
delade på tvenne flockar, hvilka äro äfven med afseende på 
den inre anatomiska byggnaden synnerligen väl afgränsade 
