BIHANG TILL K. SV. VET. AKAD. HANDL. BAND. 17. AFD. IV. N:0 5. 99 
af dessa sist stälda vadares struktur, torde väl också i någon 
mån kunna styrka vår framkastade mening om sumphönsens 
naturligare plats i systemet. 
Den säregna byggnaden af bröstben och skuldergördel, 
som vi finna hos tranorna, är nog åtminstone delvis en följd 
af det sätt, på hvilket den hos dessa foglar ovanligt långa 
trachea beredt sig utrymme. 
Familj. Gruine. (Tafl. VII fig. 1.) 
Slägtet Grus L. företer följande proportionsförhållanden: 
sternallängd coracoidallängd 
151 66. 
eristans höjd half sternallängd 
56 19,5: 
distal sternalbredd sternallängd 
49 UWE 
Redan 1 dessa proportioner märka vi en stor skilnad mot 
dem vi funnit hos öfriga såväl till Limicolx som till Cursores 
hörande foglar. Framför allt är 1 ögonen fallande den obetyd- 
liga sternalbredden, ett förhållande, hvari bland annat slägtet 
Grus öfverensstämmer med flertalet representanter för följande 
familj. — Scapula är temligen jemnsmal med en processus 
acromialis, som står i förbindelse med extremitas coracoidalis 
clavicule och till någon obetydlig del äfven med processus 
procoracoideus. Omedelbart ofvan symphysis coraco-scapuluaris 
finnes ett stort foramen pneumaticum. I likhet med hvad vi 
funno förhållandet vara hos Strigides bland Aeccipitres, upp- 
kommer äfven här genom acromii förbindelse med elavicula 
och den obetydliga direkta föreningen mellan acromion och 
den mot clavicula framspringande processus procoracoideus en 
triangulär spalt mellan dessa benbildningar. — Os coracoideum 
är, såeom vi ofvan sett, ganska kort. Det är derjemte tem- 
ligen bredt och eger en tydlig linea intermuscularis externa. 
Processus lateralis är riktad utåt och bakåt. I impressio 
sterno-coracoidea finnes ett stort foramen pneumaticum och 
omedelbart bakom symphysis coraco-scapularis ett foramen 
supracoracoideum. Processus procoracoideus är kraftigt ut- 
vecklad, men når dock icke fram till elavicula. 
coraco-scapularis motsvarar ungefär 65 grader. — Clavicula är 
Angulus 
