BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 17. AFD. IV. N:o 5. 101 
hända är af betydelse vid ljudbildningen. — Ännu några andra 
smärre detaljer markera sig på exteriören till följd af trachéns 
intrasternala läge. Vi finna nemligen på bröstsköldens inre 
yta tvenne sagittalt stälda åsar, af hvilka den främre, som 
svarar mot den främre och större trachealvindningen, är mest 
prominent och börjar vid labium internum sulci coracoidei 
sterni samt sänker sig bakåt; den andra och mindre höjer sig 
öfver den inre sternalytan ungefär vid öfvergången mellan 
corpus och pars xiphoidalis sterni samt svarar mot den bakre 
och mindre vindningen. 
De mot hvarandra vettande ytorna i articulatio sterno- 
coracoidea visa sig vid sagittalsnitt föga bugtiga, såväl i den 
mediala som i den laterala delen. 
Familj. Ralline. (Tafl. VII figg. 2—4.) 
De hithörande skandinaviska slägtena, nemligen Rallus L., 
Ortygometra L.. Phalaridium Kavr., Gallinula Briss. och Fulica 
L., hvilka alla vi varit i tillfälle att granska, äro sins emellan 
mycket likformiga både med afseende på struktur och pro- 
portioner. Endast Fulica med närmast detta slägte stående 
Gallinula skiljer sig från de öfriga bland annat genom ett 
proportionelt bredare sternum. — Sternallängden utgör vis-ä- 
vis coracoidallängden: 
sternallängd coracoidallängd 
sl RN KD SNRA RA 34 20 
Örtysomebra = ooo 40 24 
Ida Ern be Tova AAA 34 18 
(een tra vi EAA EN Säga 49 2 
Ives re ASA R ARE 63 JD 
Cristan är hos de mindre formerna hög, hos de större 
jemförelsevis lägre: 
cristans höjd FEET 
längd 
Hjallaskogctvs pv vg 12 ög 
Ortygometra ....:....-- 16 20 
Phalaridiums.. lo 115) 17 
(rallinula fis: nn tyd) 15 24.5 
Hulica bad bevscrilvrng 17 31,5. 
Sternum eger obetydlig distal sternalbredd hos de mindre 
representanterna; hos de större, hos Gallinula och Fulica, är 
denna ansenligare: 
