104 EMIL HOLMGREN, DE SKANDINAVISKA FOGLARNES OSTEOLOGI. 
tyckes Recurviröstra : till sin struktur erinra mer om vissa 
bland Cursores; än om Limicole. — Ej heller kunna vi för- 
lika oss med den mening, att de från alla öfriga vadare så 
synnerligen distinkt afgränsade familjerna GruinXe och sär- 
skildt Rallin&e skola inneslutas inom samma flock som brock- 
foglar, trappar och andra. De förtjena förvisso en vida sjelf- 
ständigare plats inom vadarnes ordning. 
Vi sade, att den successiva anordningen af hithörande 
slägten och arter var väl funnen. Likaså tillfredsställande 
synes dock icke grupperingen vara, om någon hänsyn tages 
till den närmare eller fjermare frändskapen gent emot höns- 
eller simfoglar. Nekas kan ju icke, att många yttre karak- 
terer hos sumphönsen erinra om dem vi återfinna hos en del 
simfoglar; men i det hänseendet kunna vi knappast dela 
SUNDEVALLS mening, då han på ett ställe i inledningen till 
sitt »Försök till en naturlig indelning af foglarnes klass» säger, 
att man nära nog med lika full rätt kan taga hänsyn till 
yttre som till inre kännetecken vid en systematisering;! ty 
för visso är exteriören underkastad vida talrikare modifika- 
tioner såväl till färg som form, än hvad händelsen torde vara 
med vissa af de inre anatomiska delarna, då de yttre lefnads- 
förhållandena trycka sig pregel. Och hvad nu sumphönsens 
närmaste fränder bland andra ordningar vidkommer, tyckes 
väl knappast något moment tala för dessa foglars slägtskap 
med Natatores, då deremot icke hvarje spår till likhet torde 
saknas gent emot hönsfoglarna. Vi kunna ju'dessutom erinra 
om de talrika momenten i lefnadsförhållanden, som påminna 
om hönsfoglarna. Åfven tyckas dundrägterna (enligt MEVES) 
ej vara så synnerligen olikartade. 
Men äfven andra omständigheter tala, såsom vi i före- 
gående påpekat, för en konvertering af hela vadaregruppen, 
och bland dessa: är den påtagliga likhet Flamingo eger med 
Cohortes I & II bland Grallatores. Denna fogel är emeller- 
tid af SUNDEVALL skjuten djupt in i simfoglarnes system och 
dervid stäld såsom en förmedlande länk mellan Tubinares 
och Lamellirostres, eller rättare inledande denna senare flock. 
Phoenicopterus har dock för visso med rätta af flertalet andra 
författare blifvit stäld såsom en öfvergångsform mellan vadare 
och simfoglar. De skelettdelar, som nu varit föremål för vår 
närmare granskning, - visa också beträffande denna fogel, att 
! (För så vidt nemligen frågan gäller ett naturligt system.) 
