BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 17. AFD. IV. N:0 5. 115 
vadare, hvilken som helst.! — Hvad beträffar måsfoglarnes 
öfverensstämmelse med Lamellirostres, finnes nästan intet, som 
skulle kunna sägas förmedla dessa båda flockar med hvar- 
andra. De hafva fastmera med afseende på sin kroppsbygg- 
nad differentierat sig i fullkomligt motsatta riktningar, lika- 
såvisst som de förete högst olika lefnadsförhållanden. Men 
visa sig sålunda Lamellirostres i nästan alla hänseenden så 
olika hvarje annan fogelgrupp, finna vi deremot familjer 
och slägten bland öfriga simfoglar, som tyckas ega ej så få 
öfverensstämmelser med Longipennes, — på samma gång som 
af deras mer eller mindre egendomliga lefnadsförhållanden 
framgått några specifika karakterer, — om äfven måsfoglarna 
bilda en ganska väl afrundad grupp för sig. Detta har också 
orsakat de skilda uppfattningar af den ömsesidiga ställningen 
mellan några flockar bland simfoglarna och måsfoglarna, då 
hänsyn tagits till olika delar af de respektive foglarnes kropps- 
byggnad. Då vi emellertid sökt på grundvalen af våra iakt- 
tagelser bilda oss ett omdöme i frågan om vissa simfoglars 
gruppering med hänsyn specielt till det sist sagda, ha vi tyckt 
oss komma till ett resultat, som till alla delar synes stå i 
samklang med den allmännast gängse meningen i berörda 
hänseende. 
Den jemnsmala, spetsigt utdragna scapula eger ett acro- 
mion, som står i förbindelse med processus procoracoideus och 
extremitas coracoidalis claviculze. 
Det oftast temligen utdragna os coracoideum eger en pro- 
cessus lateralis, hvilken är tydligt afsatt från benet i öfrigt 
och ofta försedd med en något framåt böjd spets. Processus 
procoracoideus är väl utvecklad, och bakom symphysis coraco- 
scapularis finnes i de festa fall ett foramen supracoracoi- 
deum. Anguli mediales distales nå nästan hvarandra i sterni 
midtplan -- såsom vi sågo förhållandet vara hos en del vadare, 
synnerligast bland Limicolx —, och impressio sterno-coracoidea 
är temligen djup. 
! Vi böra dock härtill erkänna, att vid en jemförelse mellan en 
Sterna och t. ex. en Aegialites likheten är ganska slående, men att skil- 
naden otvetydigt framträder, om vi välja för vår jemförelse större former, 
t. ex. en Larus och en Charadrius eller Hxmatopus. — Vidare hafva vi 
ju vid skildringen af vadarne funnit en synnerligen stor öfverensstämmelse 
mellan t. ex. Aegialites och de till Limicol&e hörande Tringerna, — ett 
förhållande, som, äfven det, är egnadt att låta en del med Longipennes 
öfverensstämmande vadare och måsfoglarne tillhöra skilda hufvudgrupper 
af fogelklassen. 
