118 EMIL HOLMGREN, DE SKANDINAVISKA FOGLARNES OSTEOLOGI. 
incisurer sternallängd 
Basophilas< Eee 8 50 
(Chimones ses. eep 9 53 i 
Gravid 4 Ae 5 38 
PrÄTU SKE As KSR 9 1 
inc. med. inc. lat. 
Tester... typos tt 14 (3: 
Gavia erinrar, med afseende på sina proportioner, om 
representanterna för föregående familj. — Lestris åter företer 
äfven i sina strukturförhållanden några afvikande egendomlig- 
heter. Så konvergera hos detta slägte margines laterales 
sterni bakåt; och pars xiphoidalis eger å hvardera sidan om 
crista sterni tvenne incisurer, af hvilka den laterala är nästan 
dubbelt så djupgående som den mediala; och synnerligast 
hos de större arterna, såsom hos catarrhactes L., är t. o. m. 
endast en enda, bred incisur förhanden. Ossa coracoidea äro 
proportionelt korta och breda. 
Cohors TITI (II) (Pygopodes). (Tafl. VII fig. 6—8, VIII 
figg. I och 2.) 
De gumpfotade foglarnes flock har af SUNDEVALL blifvit 
stäld närmast efter Longipennes, väl derför att, såsom HUXLEY 
påvisat, öfverensstämmelser gifvas dessa cohorter emellan, med 
afseende på vissa af kraniets basilara delar. Med hänsyn till 
byggnaden af de skelettdelar vi behandla, tyckas dock få 
detaljer vara egnade att leda de systematiska spörjsmålen i 
samma riktning, synnerligast som representanterna för cohors 
V (IV) eller Tubinares, såsom vi nedan otvetydigt skola finna, 
genom sin struktur och framför allt genom sitt allmänna 
yttre utseende kunna bättre än någon annan flock göra anspråk 
på platsen närmast efter Longipennes. — Hos nyare författare 
finna vi också 1 allmänhet Tubinares följa omedelbart på mås- 
foglarna. 
Hvad åter beträffar de till Pygopodes hänförda familjerna, 
finna vi anmärkningsvärda skiljaktigheter 1 struktur mellan 
Alcarie å ena sidan och de hvarandra närstående, ehuru dock 
sing emellan ej så föga divergerande och från öfriga simfoglar 
ganska distinkt skilda Eudytine och Colymbinge å den andra; 
om de ock i någon mindre mån förete gemensamma karakterer. 
