BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 17. AFD. IV. N:o 5. 125 
temligen långa och smala os coracoideum eger en markerad 
linea intermuscularis externa. Spina sterni externa är mycket 
svagt uttalad. — Hos Pelecanus slutligen finna vi coracoid- 
benen bakom symphysis coraco-scapularis försedda med ett 
foramen supracoracoideum och en jemförelsevis väl utvecklad 
processus procoracoideus. Clavicelns extremitas coracoidalis 
når nära nog endast till acrocoracoideum, hvilken process den 
till ovanligt stor del omfattar, och pars sternalis har synosto- 
serats med apex criste. Hvarje spår till spina sterni externa 
saknas. 
Cohors V (IV) (Tubinares). (Tafl. VIII fig. 5.) 
Stormfoglarna ega, såsom vi ofvan antydt, några öfverens- 
stämmelser med föregående flocks representanter och bilda 
tvifvelsutan en föreningslänk mellan Longipennes och Toti- 
palmate. — Slägtet Phaéton L., tillhörande Totipalmate, tyckes 
utgöra en ganska tydlig öfvergångsform mellan de mest diffe- 
rentierade formerna af dessa båda flockar. — Det enda slägte 
af hithörande skandinaviska familj, Procellarine, som vi varit 
i tillfälle att närmare granska, nemligen Fulmarus LEACH., eger 
följande proportionsförhållanden: 
sternallängd coracoidallängd 
5 34. 
cristans höjd half sternallängd 
22 20455 
distal sternalbredd sternallängd 
45 d0. 
inc. med. inc. lat. sternallängd 
5 4 d0. 
Scapula liknar den hos Longipennes. — Os coracoideum 
är, såsom ofvan synes, jemförelsevis kort, med mindre ut- 
vecklad processus procoracoideus och med ett foramen supra- 
coracoideum bakom symphysis coraco-scapularis. Processus 
lateralis är ovanligt kraftigt utvecklad och artikulerar mot 
sternum. — Angulus coraco-scapularis utgör ungefär 70 grader. 
— Clavicula bildar en kurva, hvilkens medelpunkt ligger något 
bakom midten af os coracoideum, är ungefär jemnsmal och 
trindad samt bredare snarare mot den sternala, än den cora- 
