126 EMIL HOLMGREN, DE SKANDINAVISKA FOGLARNES OSTEOLOGI. 
coidala delen. Proc. episternalis saknas nästan fullständigt. 
Extremitas eoracoidalis står 1 förbindelse med acrocoracoid 
och acromion. — Sternum är kort och bredt, med en någor- 
lunda hög crista, hvilken eger en låg distal del samt en något 
fritt framspringande, afrundad apex. Margo posterior företer 
dessutom åtminstone anläggning till tvenne incisurer å hvar- 
dera sidan om cristan. Margines laterales löpa nästan parallelt. 
Spina sterni externa är någorlunda utvecklad och från sidorna 
hoptryckt, och line& interpectorales sternales konvergera bakåt. 
— Med den ovanliga sternalbredden har följt en karakteristiskt 
kraftig utveckling af processus lateralis ossis coracoidei, hvilken 
i sin laterala del eger en liten crista articularis, som ledar 
i en för denna bestämd fåra å sternum 1i fortsättningen utåt 
af sterni egentliga sulcus coracoidalis. Så har å hvardera 
sidan om cristan uppstått, om man så vill, tvenne sulcei cora- 
coidales — en medial, bredare, till upptagande af coracoid's 
crista articularis, och en lateral, mindre, till upptagande af 
den ledande randen af processus lateralis ossis coracoidei. — 
De mot hvarandra svarande ytorna i articulatio sterno-cora- 
coidea närma sig till sin form dem hos Totipalmate och förete 
sålunda i sin mediala del någon dubbel S-formig böjning. 
Sammanfattning. 
Förvisso bildar simfoglarnes ordning en temligen väl af- 
sränsad grupp äfven med afseende på de skelettdelar som 
utgjort föremål för vår närmare granskning, — om vi också 
icke kunna spåra denna genomgående likformighet, som 
karakteriserar +t. ex. fogelklassens första ordning, och om 
vi också på samma gång måste erkänna, att talrika moment 
gifvas, som binda samman vadare och Natatores. Så Tr 
hvarandra gående tyckas dock ingalunda dessa båda ord- 
ningar vara, att de icke skulle kunna anses värda den sins- 
emellan sjelfständiga ställning, de sedan gammalt egt. 
Stort sedt, skulle vi efter byggnaden af bröstben och 
skuldergördel kunna indela Natatores uti tvenne hufvudgrup- 
per, den ena bildad af Lamellirostres, den andra inneslutande 
de öfriga flockarna. Af dessa hafva vi emellertid funnit 
den första vara alltigenom jemförelsevis synnerligen likformig, 
under det att den andra sammanfattar flera ganska vidt skilda 
