BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 17. AFD. IV. N:o 6. 7 
Då af ofvan karakteriserade art 2 individer (8 och 2) 
hemförts från Skagerack af »Gunhilds» expedition 1877 och 
under sista decenniet ytterligare 2 exemplar (båda 9) erhållits 
vid Koster af zoologer från Vetenskapsakademiens zoologiska 
station, Kristineberg, torde man kunna antaga, att den före- 
kommer temligen konstant om också ej allmänt på djupare 
vatten äfven vid vår vestkust. Förut har den omtalats från 
Nordamerikas östra kust der VERRILL erhållit sina typexemplar 
till sin Ö. Bairdi. Enligt STEENSTRUP är den äfven kongruent 
med Octopus grönlandicus DEWHURST och finnes sålunda äfven 
vid det lands kuster, från hvilket detta sistnämnda species- 
namn är hemtadt. Från samma land stammar dessutom äfven 
ProscH's exemplar. SARS har tagit den vid vestliga Norges 
(utanför Stavanger) och Finnmarkens (Lofoten och Vadsö) 
kuster på flera ställen och den är af flera olika expeditioner 
uppdraggad vid Färöarne. När härtill kommer, som ofvan 
anförts, att den äfven finnes vid Bohusläns kust, torde man 
kunna påstå, att den är utbredd öfver hela norra Atlanten. 
Men egendomligt nog är den ej känd från danska farvatten. 
Vid Nordamerikas kust har man funnit den på ett djup vex- 
lande mellan 45 och 524 famnar och vid Färöarne på ett djup 
från 345—632 famnar, af SARS mellan 60 och 300 famnar. 
Då man härtill lägger, att den hos oss träffats i Kosterrännan, 
alltså i ett af den fubeslsdkta skärgårdens största djup, torde 
man böra söka den på de större djupen vid vår vestkust. 
Riksmusei exemplar har jag jemfört med såväl PRoscH's 
som VERRILL's beskrifningar och äfven med exemplar från den 
senare och torde sålunda CAT vara berättigad att identifiera 
den förres O. areticus med den senares O, Bairdi. 
Färgen är hos de exemplar, jag haft tillfälle att se, mörkt 
violett. 
Octopus vulgaris LAMARCKE. 
Vanligen 3 större cirrer öfver hvardera ögat. Kroppens 
hud vanligen vårtig och försedd med cirrer (dock beroende 
af kontraktionstillståndet). Armarnes inbördes längd: 3, 2,4,1 
(2, 3, 4, 1). Bindhuden mellan dem minst mellan rygg- 
armarne. Hectocotylus-skeden proportionsvis vida mindre än 
hos föregående art. 
Denna för öfrigt vidt kringspridda art är hittills ej iakt- 
tagen i svenska farvatten, då den emellertid af NORMAN upp- 
