BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 17. AFD. IV. N:o 6. 13 
5. Rossia glaucopis. DLovÉN. 
Armarne utefter hela deras längd endast med två rader 
af sugskålar. Tentaklernas sugskålar små. Mantelns och huf- 
vudets ryggsida försedd med talrika små hvita papiller. Man- 
telranden bildar på ryggsidan en trubbig framskjutande vinkel. 
6 exemplar i Riksmusei samlingar tillhöra ovilkorligen 
denna typ. 3 af dessa äro svenska, nämligen ett från Koster, 
ett från Gullmaren och ett från Kristinebergs zoologiska sta- 
tion därsammastädes. De 3 andra äro från Norge och ett af 
dessa, är professor LOovÉN's typexemplar från Finnmarken och 
ett annat är bestämdt af SARS. 
Huruvida emellertid följande form skall kunna särskiljas 
från denna är svårt att med bestämdhet afgöra. NORMAN upp- 
för båda, som skilda arter, men tror att de böra sammanföras, 
för egen del kan jag ej erkänna följande form för mer än 
högst en underart af denna. Hufvudformen har, som ofvan 
skrifvite, den dorsala mantelranden bildande, som SARS säger: 
»angulum obtusum»,!) under det att 
5 b. forma sublevis VERRILL har den dorsala mantelranden 
bildande en jemn linie. Färre papiller än hufvudformen. 
Jag tyckte mig också till en början finna, att sugskålarne 
hos hufvudformen ej så konstant som hos sublevis-formen äro 
parvis alldeles lika stora och vidare, att de båda sugskåls- 
raderna ej voro så väl åtskilda, ty hos biformen äro de skilda 
af ett öppet spatium. Vidare anför VERRILL vid uppställandet 
af arten sublevis att hufvudet hos Rossia glaucopis är propor- 
tionsvis smalare. Emellertid finnas äfven mellanformer med 
väl skilda sugskålsrader och sugskålarne parvis lika, men hos 
hvilka mantelranden bildar en vinkel. De redan från början 
svaga karaktererna blifva härigenom så sammanblandade, att 
man knappast kan uppehålla den extrema sublevis-formen som 
en underart, utan endast som en varietet med färre hvita pa- 
piller. Dessa papiller hos sublevis-formen äro mest talrika vid 
mantelranden under det att den öfriga delen af ryggen och 
hufvudet är nästan slät. Åfven fenorna äro hos biformen 
större. För jemförelses skull meddelas här nedan några mått 
af LOvÉN'S typexemplar af Rossia glaucopis (1) och det största 
af de bohuslänska exemplaren af biformen sublevis (2): 
DPLIe: pita Sd 
