24 LÖNNBERG, SVERIGES CEPHALOPODER. 
Då nu ryggarmarnes relativa korthet hos Loligo breviceps 
skulle utgöra en väsentlig karakter, tyckes genom de ofvan 
angifna måtten verkligen dess bestånd som art i betydlig grad 
hotas. Ty låt vara, att visserligen de bohuslänska exemplaren 
ha de kortaste armarne i proportion till mantellängden, så är 
dock skilnaden mellan dem å ena sidan och de mest kort- 
armade Medelhafsexemplaren betydligt mindre än mellan de 
mest kortarmade och de mest långarmade från detta sista om- 
råde. Och då variationen inom samma hafsbäcken är så stor 
hos en och samma art, torde man kunna tillåta former från 
skilda haf att variera något utan skilja dem till arten. Det 
kan ej heller invändas, att Loligo breviceps-»arten» kan finnas 
i Medelhafvet jemte den genuina Loligo vulgaris och att ex- 
emplar af båda dessa nu mätts, ty de kortarmade och lång- 
armade formerna äro ju redan på denna lilla lista förbundna 
genom mellanformer och huru mycket mera böra de ej blifva 
det, om man hade tillfälle att jemföra ett stort material. Men 
för att ådagalägga, att variationen äfven visar sig 1 andra af- 
seenden än i armarnes olika relativa storlek, vill jag angifva 
ännu några mått. Bredden öfver fenorna hos Corfu-exemplaren, 
de calabriska exemplaren, samt det sista anförda af de andra 
Medelhafs-exemplaren uttryckes i millimeter genom följande 
siffror 105, 110, 100, 130 och 165 räknadt i samma ordning, 
som de ofvan anföras. Jemför man nu dessa mått med den 
redan uppgifna mantellängden får man förhållandena: 05/40, 
UI0R0 050 ör ock I65/-5 eller teduceradtrlomsttFset 
saken åskådligare: 0,65, 0,61, 0,50, 0,48 och 0,42. Denna va- 
riation är ju, äfven den, ganska beaktansvärd. Slutligen vill 
jag nämna, att jag äfven funnit Medelhafsexemplar af Loligo 
vulgaris, som haft den fria dorsala mantelranden framåt ut- 
löpande i en skarpt afsatt spets. Hos det sist anförda exem- 
plaret af dem, hvilkas mått ofvan äro uppgifna, var t. ex. 
detta utskott ungefär 1 cm. långt och på midten 1 cm. bredt. 
Härigenom beröfvas Loligo breviceps ännu en af sina utmär- 
kande egenskaper och jag tror, att den därmed äfven måst 
uppgifva sina anspråk på att kallas för art. 
Af Loligo vulgaris eger Riksmuseum blott 4 svenska ex- 
emplar. Af dessa äro 1 & och 1 2 tagna tillsammans i Gull- 
maren af THÉEEL och en & är fångad i Sundet. 
I Göteborgs museum finnes en gg från Strömstad fångad 
i juli, en dylik från Oroust fångad i augusti, en dylik fångad 
