﻿I 
  

  

  18 
  EKSTRAND, 
  BLOMMORNA 
  HOS 
  SKAND. 
  BLADIGA 
  LEFVERMOSSOR. 
  

  

  och 
  har 
  till 
  syfte 
  att 
  skydda 
  dessa 
  i 
  deras 
  yngre 
  tillstånd 
  ; 
  

   och 
  häraf 
  den 
  från 
  en 
  falsk 
  analogi 
  med 
  fanerogamerna 
  hem- 
  

   tade 
  benämningen 
  kalk. 
  Först 
  Gottsche 
  och 
  efter 
  honom 
  

   Hofraeister 
  å 
  daga 
  lade 
  emellertid 
  det 
  grundlösa 
  i 
  denna 
  

   uppfattning, 
  ehuru 
  de 
  dock 
  ej 
  ansågo 
  nödigt 
  att 
  ändra 
  nam- 
  

   net 
  (se 
  Gottsche 
  1. 
  c. 
  pag. 
  331 
  ff. 
  samt 
  Hofmeister 
  1. 
  c. 
  pag. 
  

   36 
  ff.). 
  Då 
  emellertid 
  Gottsche 
  uttalat 
  den 
  åsigt, 
  att 
  svepet 
  

   framträdde 
  först 
  efter 
  befruktningen, 
  har 
  Leitgeb 
  så 
  väl 
  i 
  en 
  

   uppsats 
  om 
  Raclula 
  complanata 
  (för 
  mig 
  obekant), 
  som 
  i 
  sina 
  

   "Untersuchungen" 
  uppvisat, 
  att 
  svepet 
  redan 
  en 
  lång 
  tid 
  förut 
  

   börjar 
  framträda 
  (Leitg. 
  1. 
  c. 
  pag. 
  47 
  ff.). 
  Våra 
  egna 
  studier 
  

   på 
  detta 
  område 
  öfverensstämma 
  nära 
  med 
  Leitgebs, 
  och 
  gå 
  

   vi 
  nu 
  att 
  redogöra 
  för 
  deras 
  resultat. 
  De 
  lefvermossor, 
  hvilkas 
  

   honblommor 
  vi 
  för 
  detta 
  ändamål 
  undersökt 
  — 
  tillfälliijtvis 
  

   ha 
  vi 
  funnit 
  samma 
  resultat 
  på 
  flera 
  andra 
  mossor, 
  hvilkas 
  

   namn 
  ej 
  antecknats 
  — 
  äro: 
  Nardia 
  emarginata, 
  scalaris 
  och 
  

   hcematosticta, 
  Jung. 
  albicans, 
  lanceolata 
  och 
  ventricosa, 
  Radula 
  

   complanata, 
  Frullania 
  dilatata, 
  Cephalozia 
  bicuspidata, 
  Odonto- 
  ^ 
  

   schisma, 
  Lophocolea 
  heterophi/lla, 
  Lepidozia 
  reptans, 
  Harpantlms 
  I 
  

   Flotoioianus, 
  således 
  mossor 
  tillhörande 
  vidt 
  skilda 
  typer. 
  " 
  

   Anmärkas 
  bör, 
  att 
  vi 
  endast 
  sällan 
  lyckats 
  anträffa 
  honblom- 
  

   mor 
  på 
  deras 
  yngsta 
  stadium; 
  dock 
  ha 
  vi 
  funnit 
  många 
  till- 
  

   räckligt 
  unga 
  för 
  i 
  fråga 
  varande 
  syfte 
  \ 
  

  

  Fruktsvepet 
  är 
  en 
  bladartad 
  bildning, 
  som 
  anlägges 
  i 
  en 
  

   axels 
  spets 
  rundt 
  omkring 
  pistillidierna 
  och 
  straxt 
  innanför 
  

   honskärmarna. 
  En 
  kortare 
  tid 
  efter 
  pistillidiernas 
  uppkomst 
  

   och 
  ganska 
  lånsr 
  tid 
  före 
  befrnktnino;en 
  visar 
  sia: 
  nämligen 
  

   nedan 
  för 
  dem 
  en 
  ringformig 
  svulst 
  af 
  mycket 
  små 
  och 
  täta 
  

   celler, 
  hvilka 
  i 
  början 
  sakta, 
  men 
  snart 
  raskare 
  förökas. 
  Hos 
  

   Radida 
  complanata 
  funno 
  vi 
  flera 
  unga 
  honblommor, 
  der 
  

   pistillidiernas 
  halskanal 
  ännu 
  ej 
  var 
  bildad, 
  och 
  likväl 
  hade 
  

   ringen 
  redan 
  hunnit 
  till 
  Va-del 
  af 
  de 
  större 
  pistillidiernas 
  höjd. 
  

   Ofta 
  hinner 
  denna 
  ring 
  upp 
  till 
  pistillidiernas 
  halfva 
  höjd, 
  

   innan 
  ännu 
  något 
  af 
  dem 
  öppnats 
  i 
  toppen, 
  ännu 
  mindre 
  

   befruktats; 
  ja 
  hos 
  Nardia 
  emarginata 
  ha 
  vi 
  funnit 
  enstaka 
  

   fall, 
  då 
  svepet 
  redan 
  sköt 
  öfver 
  pistillidierna, 
  som 
  samtliga 
  

   voro 
  slutna. 
  Ofver 
  hufvud 
  ha 
  vi 
  hos 
  ofvan 
  nämnda 
  mossor 
  

  

  ') 
  Såsom 
  ett 
  bevis 
  på, 
  med 
  hvilken 
  ticisutdrägt 
  sådana 
  undersökningar 
  

   stundom 
  kunna 
  vara 
  förenade, 
  må 
  nämnas, 
  att 
  jag 
  i 
  3 
  dagars 
  tid 
  granskat 
  

   en 
  stor 
  mängd 
  stjelktoppar 
  af 
  Junc/ 
  alhicans. 
  men 
  dervid 
  endast 
  funnit 
  2 
  

   mycket 
  späda 
  ^-blommor 
  ; 
  de 
  flesta 
  topparne 
  buro 
  mera 
  utvecklade 
  blommor, 
  

  

  de 
  öfriga 
  voro 
  sterila 
  

  

  