﻿24 
  EKSTRAND, 
  BLOMMORNA 
  HOS 
  SKAND. 
  BLADIGA 
  LEFVERMOSSOK. 
  

  

  ningar 
  {Jung. 
  polita) 
  eller 
  tvåläppig, 
  men 
  för 
  öfrigt 
  jämn 
  

   (Martin, 
  convexa), 
  tvåläppig 
  och 
  ojämnt 
  naggad 
  (Porellce) 
  eller 
  

   ock 
  öfver 
  allt 
  Jint 
  och 
  tätt 
  småtandad 
  (Cephal. 
  hicuspidata). 
  

   Ofta 
  är 
  svepets 
  mynniBg 
  tydligare 
  tandad 
  och 
  då 
  antingen 
  

   groftandad 
  (Jung. 
  injiata) 
  eller 
  sågtandad 
  (Martin, 
  nemorosajy 
  

   stundom 
  äro 
  tänderna 
  långa 
  och 
  smala, 
  nästan 
  hårlika, 
  då 
  

   svepet 
  kallas 
  cilieradt 
  (Jung. 
  ovata, 
  Blepharostoma, 
  Cephal. 
  con- 
  

   nivens). 
  För 
  öfrigt 
  kunna 
  tänderna 
  vara 
  raka 
  (Cephal. 
  curvi- 
  

   folia) 
  eller 
  lutand.e 
  mot 
  hvarandra 
  (Jung. 
  autumnalis) 
  eller 
  

   starkt 
  inåt 
  böjda 
  (Jung. 
  infläta). 
  Derjämte 
  är 
  svepet 
  ofta 
  

   grundt 
  eller 
  djupt 
  fiikadt, 
  ehuru 
  flikarne 
  stundom 
  döljas 
  i 
  

   mynningvecken. 
  Djupt 
  flikadt 
  är 
  svepet 
  mera 
  sällan 
  (Lopho- 
  

   colece, 
  Chiloscyphus), 
  gimndt, 
  oftast 
  blott 
  något 
  ned 
  om 
  spetsen 
  

   (Jung. 
  barbata). 
  Flikarne 
  kunna 
  sedan 
  i 
  sin 
  ordning 
  vara 
  in- 
  

   skurna 
  på 
  olika 
  sätt. 
  

  

  Återstår 
  nu 
  att 
  påpeka 
  några 
  säregna 
  former. 
  Frullania 
  

   dilatata 
  är 
  redan 
  omnämnd 
  på 
  grund 
  af 
  svepets 
  hopdragna 
  

   rörlika 
  mynning. 
  Detta 
  svepe 
  är 
  derjämte 
  linsformigt 
  hop- 
  

   tryckt 
  med 
  ojämna 
  kanter 
  och 
  nästan 
  öfver 
  allt 
  starkt 
  knottrigt 
  

   af 
  vissa 
  utväxter 
  samt 
  dessutom 
  på 
  öfre 
  eller 
  ryggsidan 
  för- 
  

   sedt 
  med 
  ett 
  större 
  veck, 
  som 
  i 
  synnerhet 
  hos 
  det 
  yngre 
  be- 
  

   gränsas 
  af 
  två 
  skarpa 
  kanter, 
  och 
  på 
  buksidan 
  med 
  en 
  hög 
  

   köl. 
  Hos 
  Chiloscyphus, 
  hvars 
  svepe 
  blifvit 
  omtaladt 
  på 
  grund 
  

   af 
  dess 
  djupa 
  delning, 
  är 
  det 
  derjämte 
  nästan 
  bägaiiikt 
  — 
  

   en 
  ovanlig 
  form 
  — 
  samt 
  vanligen 
  kortare 
  än 
  den 
  starkt 
  ut- 
  

   vecklade 
  mössan. 
  

  

  Vi 
  öfvergå 
  nu 
  till 
  några 
  ännu 
  mer 
  egendomliga 
  svepen 
  

   eller 
  bildningar 
  som 
  ersätta 
  dem, 
  hvilkas 
  skärskådande 
  fordrar 
  

   en 
  närmare 
  uppmärksamhet, 
  nämligen 
  till 
  dem 
  hos 
  Nardice, 
  

   Cesice, 
  Harpanthi, 
  KanticB 
  och 
  Geocalyx. 
  

  

  Hos 
  de 
  flesta 
  Nardice 
  (i 
  den 
  mening 
  Lindberg 
  tager 
  detta 
  

   slägte) 
  företer 
  svepet 
  en 
  outvecklad 
  form, 
  enär 
  det 
  här 
  är 
  

   mycket 
  litet, 
  likt 
  en 
  hätta 
  eller 
  nattmössa 
  med 
  snedstäld 
  

   plattad 
  spets 
  och 
  smal 
  mynning, 
  samt 
  insänkt 
  emellan 
  och 
  

   vanligen 
  helt 
  och 
  hållet 
  doldt 
  af 
  de 
  stora 
  skärmarna, 
  som 
  till 
  

   ett 
  antal 
  af 
  2 
  — 
  4 
  par 
  sitta 
  tätt 
  intill 
  hvarandra 
  och 
  bilda 
  ett 
  

   slags 
  bägarlik 
  blomma. 
  Tydligen 
  har 
  svepets 
  utveckling 
  af 
  

   någon 
  orsak 
  hämmats, 
  hvaremot 
  skärmarna 
  tillväxt 
  så 
  mycket 
  

   mera. 
  Möjligen 
  står 
  denna 
  hämning 
  i 
  samband 
  med 
  en 
  annan 
  

   egendomlighet 
  i 
  byggnaden 
  af 
  dessa 
  mossors 
  blommor. 
  Gör 
  

   man 
  nämligen 
  någon 
  tid 
  före 
  fruktens 
  mognad 
  ett 
  längdsnitt 
  

  

  