﻿30 
  EKSTRAND, 
  BLOMMORNA 
  HOS 
  SKAND. 
  BLADIGA 
  LEFVERMOSSOR. 
  

  

  Skärmarna 
  äro 
  deremot 
  flera 
  till 
  antalet, 
  tätt 
  sittande 
  samt 
  

   mycket 
  starkt 
  utvecklade 
  och 
  ersätta 
  i 
  biologiskt 
  hänseende 
  

   svepets 
  plats. 
  Sporogoniet 
  nedtränger 
  äfven 
  här 
  djupt 
  i 
  axelns 
  

   väfnad 
  och 
  bildar 
  åt 
  sig 
  en 
  håla 
  eller 
  ett 
  slags 
  fruktsäck, 
  lik- 
  

   som 
  hos 
  Nardice. 
  

  

  Vi 
  öfvergå 
  nu 
  till 
  Harpanthi 
  och 
  särskildt 
  till 
  H. 
  Flo- 
  

   toioianus. 
  enär 
  honblo'mmor 
  af 
  den 
  andra 
  arten, 
  H. 
  scutatus, 
  

   ej 
  af 
  oss 
  blifvit 
  funna. 
  Afven 
  i 
  uppfattningen 
  af 
  detta 
  släg- 
  

   tes 
  blomform 
  råder 
  en 
  viss 
  oklarhet, 
  äfven 
  hos 
  Limpricht, 
  

   den 
  ende 
  oss 
  bekante 
  förf., 
  utom 
  Nees, 
  hvilken 
  häråt 
  egnat 
  

   en 
  mera 
  utförlig 
  skildring. 
  i) 
  Vi 
  låna 
  ur 
  den 
  förres 
  beskrif- 
  

   ning 
  på 
  slägtet 
  följande 
  ord: 
  "Die 
  entwickelte 
  Kelchform 
  im 
  

   untern 
  Theile 
  mehrzellschichtig, 
  im 
  obern 
  röhrigen 
  Theile 
  ein- 
  

   zellschichtig 
  — 
  — 
  — 
  Die 
  beiden 
  Hllllbi. 
  und 
  das 
  Hiillunter- 
  

   bl. 
  auseinander 
  gerllckt, 
  am 
  untern 
  fleischigen 
  Theile 
  des 
  

   Kelches." 
  Derjämte 
  uppgifvas 
  de 
  obefruktade 
  arkegonierna 
  

   sitta 
  på 
  den 
  plats, 
  "wo 
  die 
  kurze 
  Haube 
  mit 
  der 
  Innenwand 
  

   des 
  Kelches 
  verwächst" 
  (Limpr. 
  1. 
  c. 
  pag. 
  305.) 
  

  

  Med 
  uttrycket 
  "Kelchform" 
  har 
  Limpr. 
  synbarligen 
  velat 
  

   antyda, 
  att 
  man 
  här 
  icke 
  hade 
  att 
  göra 
  med 
  en 
  "kalk" 
  i 
  van- 
  

   lig 
  mening; 
  men 
  uttrycket 
  är 
  dock 
  vilseledande 
  och 
  borde 
  ut- 
  

   bytas 
  mot 
  t. 
  ex. 
  "Bluthenform". 
  På 
  följande 
  sida 
  (pag. 
  306) 
  

   framställes 
  närmare 
  i 
  en 
  anm. 
  under 
  H. 
  scutatus, 
  huru 
  man 
  

   har 
  att 
  tänka 
  sig 
  kalkformens 
  nedre 
  köttiga 
  del, 
  hvilken 
  fram- 
  

   ställning 
  är 
  rigtig 
  nog, 
  ehuru 
  "hyllebladens" 
  uppgifna 
  läge 
  

   står 
  i 
  strid 
  mot 
  det 
  öfriga. 
  Att 
  denna 
  sednare 
  uppgift 
  hvilar 
  

   på 
  ett 
  misstag, 
  skola 
  vi 
  snart 
  visa. 
  

  

  En 
  närmare 
  kännedom 
  af 
  denna 
  "kalkforms" 
  natur 
  kan 
  

   endast 
  vinnas 
  genom 
  aktgifvande 
  på 
  dess 
  utveckling, 
  hvarföre 
  

   vi 
  ock 
  undersökt 
  ett 
  större 
  antal 
  så 
  väl 
  yngre 
  som 
  äldre 
  hon- 
  

   blommor.*) 
  De 
  unga 
  blommorna 
  sitta 
  fastade 
  på 
  mycket 
  

   korta 
  ventrala 
  grenar, 
  hvilka 
  nedtill 
  äro 
  bladlösa, 
  men 
  upptill 
  

   afslutas 
  med 
  en 
  smal, 
  nästan 
  knopplik 
  rosett 
  af 
  vanligen 
  2, 
  

   stundom 
  3 
  eller 
  4 
  par 
  blad 
  jämte 
  1 
  eller 
  2 
  stipler. 
  Det 
  ne- 
  

   dersta 
  eller 
  de 
  två 
  nedersta 
  bladen 
  sitta 
  vanligen 
  något 
  skilda 
  

   från 
  de 
  öfriga. 
  Inom 
  rosettens 
  innersta 
  blad 
  eller 
  de 
  egentliga 
  

  

  ') 
  Beskrifningarne 
  hos 
  Hiibener, 
  Dumortier 
  och 
  Hartman 
  äro 
  både 
  allt 
  

   för 
  knapphändiga 
  och 
  oriktiga 
  (11. 
  cc.) 
  

  

  2) 
  Genom 
  Herrar 
  Arnells 
  och 
  Dusens 
  välvilja, 
  hvilka, 
  utom 
  andra 
  skän- 
  

   ker, 
  äfven 
  förärat 
  mig 
  dels 
  yngre, 
  dels 
  äldre 
  honstånd 
  af 
  denna 
  ganska 
  sällan 
  

   fruktificerande 
  mossa, 
  har 
  jag 
  blifvit 
  i 
  tillfälle 
  att 
  anställa 
  denna 
  under- 
  

   sökninar. 
  

  

  