﻿BIHAKG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VET.-AKAD. 
  HANDL. 
  BAND. 
  6. 
  N:0 
  1. 
  35 
  

  

  fria 
  celler, 
  hvilka 
  vetta 
  mot 
  den 
  trånga 
  kanal, 
  som 
  sålunda 
  

   nppstår 
  mellan 
  dem. 
  Genom 
  sin 
  högst 
  afvikande 
  form 
  sjnas 
  

   de 
  undandraga 
  sig 
  alla 
  analogier, 
  och, 
  så 
  vidt 
  vi 
  veta, 
  har 
  

   ingen 
  föif. 
  försökt 
  lemna 
  någon 
  tydning 
  af 
  dem. 
  Emellertid 
  

   tro 
  vi 
  oss 
  icke 
  taga 
  allt 
  för 
  mycket 
  miste, 
  om 
  vi 
  anse 
  detta 
  

   cellager 
  vara 
  ett 
  metamorfoseradt 
  fruktsvepe, 
  som 
  redan 
  på 
  

   blommans 
  tidigare 
  stadier 
  utvecklats 
  från 
  axeln 
  och 
  nu 
  uteör 
  

   dess 
  innersta 
  lager. 
  Möjligen 
  har 
  blomgrenens 
  brist 
  på 
  ljus 
  

   föranledt 
  denna 
  concrescens, 
  i 
  det 
  att 
  blommans 
  särskilda 
  

   delar 
  ej 
  fått 
  tillfälle 
  att 
  fritt 
  utveckla 
  sig. 
  Hos 
  mycket 
  unga 
  

   blommor, 
  der 
  pistillidierna 
  ännu 
  äro 
  omogna, 
  skönjas 
  dessa 
  

   celler 
  mycket 
  tydligt 
  och 
  intaga 
  just 
  den 
  plats, 
  som 
  annars 
  

   svepet 
  innehar, 
  ehuru 
  de 
  redan 
  nu 
  synas 
  utgöra 
  blott 
  en 
  del 
  

   af 
  den 
  köttiga 
  axelspetsen. 
  Hos 
  den 
  fullt 
  utvecklade 
  frukt- 
  

   säcken 
  är 
  nämnde 
  kanal 
  ganska 
  lång, 
  och 
  det 
  är 
  denna 
  väg, 
  

   som 
  det 
  mogna 
  sporogoniet 
  har 
  att 
  vandra, 
  innan 
  det 
  genom- 
  

   bryter 
  fruktsäckens 
  topp. 
  

  

  Ehuru 
  sporsäckens 
  beskrifning 
  egentligen 
  icke 
  hörer 
  till 
  

   vårt 
  ämne, 
  vilja 
  A'i 
  dock, 
  enär 
  det 
  inneslutes 
  inom 
  fruktsäcken, 
  

   säga 
  några 
  ord 
  om 
  dess 
  form. 
  Denne 
  är 
  ganska 
  egendomlig, 
  

   nästan 
  jämnsmal 
  och 
  cylindrisk 
  samt 
  föga 
  bredare 
  än 
  skaftet. 
  

   Foten 
  är 
  dock 
  af 
  vanlig 
  skapnad, 
  d. 
  v. 
  s. 
  roflik, 
  i 
  spetsen 
  

   tandad, 
  och 
  omsluter 
  endast 
  sporogonii-skaftets 
  bas. 
  

  

  Till 
  sist 
  må 
  om 
  fruktsäcken 
  märkas, 
  att 
  dess 
  yta 
  är 
  glest 
  

   besatt 
  med 
  ned 
  åt 
  riktade 
  hår, 
  äfven 
  som, 
  åtminstone 
  i 
  yngre 
  

   tillstånd, 
  med 
  ett 
  och 
  annat 
  litet 
  fjällikt 
  blad, 
  med 
  spetsen 
  

   vänd 
  i 
  samma 
  riktning 
  — 
  ett 
  ytterligare 
  bevis 
  för 
  fruktsäckens 
  

   växande 
  ned 
  åt. 
  

  

  Yi 
  ha 
  nämnt, 
  att 
  fruktsäckens 
  bildning 
  hos 
  Kantia 
  Tri- 
  

   c]i07na)iis, 
  den 
  enda 
  art 
  af 
  slägtet 
  vi 
  varit 
  i 
  tillfälle 
  att 
  under- 
  

   söka, 
  är 
  väsentligen 
  lik 
  den 
  hos 
  Geocalyx, 
  hvarjämte 
  vi 
  hän- 
  

   visat 
  till 
  den 
  omfattande 
  beskrifningen 
  hos 
  Gottsche 
  (1. 
  c. 
  

   vol. 
  XXI, 
  p. 
  II). 
  En 
  och 
  annan 
  skilnad 
  finnes 
  dock 
  mellan 
  

   dessa 
  slägtens 
  fruktsäckar, 
  som 
  vi 
  här 
  böra 
  omnämna. 
  Frukt- 
  

   säckens 
  yta 
  är 
  nämligen 
  hos 
  Kantia 
  rikt 
  beväxt 
  med 
  långa 
  

   nedåt 
  riktade 
  hår, 
  hvilka 
  ofta 
  sitta 
  tätt 
  tillsammans 
  i 
  knippen, 
  

   hvarigenom 
  den 
  lätt 
  skiljes 
  från 
  Geocalyx^ 
  fruktsäck. 
  Den 
  är 
  

   för 
  öfrigt 
  mera 
  utdragen 
  på 
  längden 
  och 
  relativt 
  smalare. 
  

   En 
  annan 
  och 
  mera 
  framstående 
  olikhet 
  visar 
  sig 
  i 
  bygnaden 
  

   af 
  sporogoniets 
  fot, 
  hvilken 
  hos 
  andra 
  skandinaviska 
  lefver- 
  

   mossor 
  saknar 
  motstycke. 
  Den 
  är 
  nämligen 
  hos 
  Kantia 
  be- 
  

  

  