﻿36 
  EKSTRAND, 
  BLOMMORNA 
  HOS 
  SKAND. 
  BLABIGA 
  LEl' 
  VERMOSSOR. 
  

  

  tydligt 
  förlängd 
  samt 
  omsluter 
  likt 
  ett 
  cylindriskt 
  hölster 
  ej 
  

   blott 
  hela 
  sporogonii-skaftet, 
  utan 
  äfven 
  nedre 
  delen 
  af 
  spor- 
  

   säcken. 
  Dess 
  öfre 
  del 
  utgöres 
  af 
  ett, 
  den 
  mellersta 
  af 
  två 
  

   eller 
  tre, 
  dess 
  nedersta, 
  som 
  vanligt, 
  af 
  flera 
  cellager. 
  Nees 
  

   ocli 
  Gottsche 
  ha 
  åt 
  detta 
  effendomlio-t 
  utbildade 
  oro-an 
  eifvit 
  

   namnet 
  involucellum, 
  hvilket 
  på 
  svenska 
  kunde 
  återgifvas 
  med 
  

   fruhtliölster. 
  

  

  Gottsches 
  beskrifning 
  på 
  hongrenarna 
  hos 
  Kantia 
  Triclio- 
  

   manis, 
  ehuru 
  i 
  de 
  flesta 
  delar 
  utmärkt, 
  är 
  dock 
  i 
  vissa 
  hän- 
  

   seenden 
  mindre 
  exakt. 
  Han 
  har 
  nämligen 
  ej 
  iakttagit, 
  att 
  

   denna 
  mossa 
  är 
  paroik, 
  d. 
  v. 
  s. 
  att 
  hanblommorna 
  sitta 
  i 
  hon- 
  

   blommans 
  omedelbara 
  närhet 
  — 
  "inflorescentia 
  mascula 
  in 
  

   ramulis 
  propriis" 
  heter 
  det 
  (1. 
  c. 
  pag. 
  425). 
  Vidare 
  uppgifver 
  

   han 
  skärmarnas 
  antal 
  till 
  5 
  a 
  6 
  stycken 
  (pag. 
  428), 
  ehuru 
  de 
  

   vexla 
  mellan 
  3 
  — 
  5 
  j^ar, 
  stiplerna 
  ej 
  inräknade. 
  Ej 
  heller 
  synes 
  

   han 
  ha 
  uppmärksammat 
  hanskärmarnas 
  egendomliga 
  riktning, 
  

   enär 
  denna 
  på 
  bifogade 
  figurer 
  framställes 
  såsom 
  normal. 
  Så 
  

   är 
  emellertid 
  ej 
  förhållandet. 
  Under 
  det 
  nämligen 
  skärmarna 
  

   hos 
  andra 
  lefvermossor 
  sitta 
  i 
  axelns 
  plan, 
  äro 
  hanskärmarna 
  

   här 
  böjda 
  upp 
  åt 
  i 
  en 
  vinkel 
  mot 
  grenens 
  dorsalsida, 
  hvaremot 
  

   honskärmarna 
  (de 
  öfversta) 
  sitta 
  normalt. 
  Afven 
  pistillidiernas 
  

   riktning 
  hos 
  den 
  unga 
  blomman 
  synes 
  undfallit 
  hans 
  blick. 
  

   De 
  sitta 
  nämligen 
  ej 
  i 
  grenens 
  längdriktning, 
  utan 
  bilda 
  en 
  

   stark 
  vinkel 
  mot 
  den, 
  hvilket 
  beror 
  de];på, 
  att 
  grenen 
  i 
  sjelfva 
  

   spetsen 
  är 
  böjd 
  upp 
  åt. 
  Häraf 
  kan 
  förklaras, 
  att 
  fruktsäcken, 
  

   som 
  till 
  en 
  god 
  del 
  utbildas 
  ur 
  axelspetsen, 
  ej 
  sitter 
  i 
  grenens 
  

   plan, 
  utan 
  bildar 
  en 
  nästan 
  rät 
  vinkel 
  mot 
  honom. 
  Vore 
  ej 
  

   blomgrenen 
  i 
  spetsen 
  böjd 
  upp 
  åt, 
  då 
  hade 
  pistillidierna 
  blifvit 
  

   fastade 
  i 
  grenens 
  längdriktning 
  och 
  sporogoniet 
  trängt 
  ned 
  i 
  

   densamma, 
  hvarigenom 
  en 
  fruktsäck 
  uppstått, 
  erinrande 
  om 
  

   den 
  hos 
  Harpanthi. 
  Märkligt 
  nog 
  har 
  nämnde 
  forskare 
  ej 
  heller 
  

   iakttagit 
  hanskärmarnas 
  egendomliga 
  läge 
  i 
  fruktsäckens 
  topp, 
  

   hvilket 
  är 
  detsamma 
  som 
  hos 
  den 
  unga 
  blomman. 
  (Hos 
  den 
  

   autoika 
  Geocalyx 
  äro 
  skärmarna 
  idel 
  houskärmar 
  och 
  sitta 
  

   normalt, 
  d. 
  v. 
  s. 
  i 
  grenens 
  plan). 
  Vi 
  ha 
  ansett 
  oss 
  böra 
  

   närmare 
  redoo-öra 
  för 
  dessa 
  från 
  Gottsches 
  afvikande 
  iakt- 
  

   tagelser, 
  enär, 
  så 
  vidt 
  veta, 
  ingen 
  annan 
  forskare 
  framställt 
  

   riktiga 
  förhållandet. 
  Endast 
  Lindberg 
  har 
  i 
  ett 
  fall 
  vidtagit 
  

   rättelse, 
  i 
  det 
  han 
  anfört, 
  att 
  blomställningen 
  hos 
  denna 
  mossa 
  

   är 
  paroik. 
  (Meddel. 
  af 
  soc. 
  pro 
  f. 
  et 
  fl. 
  fenn. 
  3 
  h. 
  pag. 
  186). 
  

   Limpricht 
  åter 
  uppgifver 
  den 
  ännu 
  vara 
  dioik 
  (1. 
  c. 
  pag. 
  310). 
  

  

  

  