﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VKT.-AKAD. 
  HANDL. 
  BAND. 
  6. 
  X:0 
  1. 
  47 
  

  

  hos 
  .Tung. 
  ovata, 
  livilka 
  till 
  form 
  ocli 
  läge 
  mycket 
  liknade 
  

   dem 
  hos 
  Lejeunece. 
  Skulle 
  dylika 
  fynd 
  göras 
  hos 
  andra 
  lef- 
  

   vermossor, 
  vore 
  förf. 
  af 
  dessa 
  rader 
  särdeles 
  tacksam, 
  om 
  de 
  

   offentliggjordes. 
  

  

  Vi 
  ha 
  ansett 
  oss 
  böra 
  närmare 
  redogöra 
  för 
  detta 
  slags 
  

   ändförgreningsknoppar, 
  emedan 
  man 
  annars 
  lätt 
  skulle 
  kunna 
  

   förledas 
  till 
  antagande 
  af 
  en 
  grenbildning 
  ned 
  om 
  axelspetsen, 
  

   ehuru 
  här 
  från 
  ett 
  dorsalt 
  segment. 
  Leitgebs 
  dyra 
  arbete 
  torde 
  

   för 
  öfrigt 
  ej 
  vara 
  tillgängligt 
  för 
  en 
  hvar. 
  

  

  4) 
  Hos 
  några 
  lefvermossor 
  sitta 
  honblommorna 
  fastade 
  

   på 
  två 
  helt 
  olika 
  sätt, 
  nämligen 
  dels 
  i 
  hufvudaxelns 
  och 
  ny- 
  

   skottens 
  eller 
  i 
  genom 
  ändförgrening 
  uppkomna 
  biaxlars 
  spets, 
  

   dels 
  på 
  grenar, 
  som 
  uppstått 
  endogent 
  ned 
  om 
  vegetations- 
  

   punkten. 
  Dessa 
  mossor 
  äro 
  således 
  både 
  akrogama 
  och 
  

   opisthogama. 
  De 
  böra 
  emellertid 
  föras 
  till 
  de 
  sednare, 
  dels 
  

   emedan 
  de 
  sjelfva 
  stundom 
  äro 
  äkta 
  opisthogaraer, 
  dels 
  deras 
  

   samslägtingar 
  vanligen 
  äro 
  det. 
  Denna 
  dubbla 
  förgrening- 
  

   förekommer 
  mycket 
  ofta 
  hos 
  Lophoc. 
  heteropliylla 
  (äfven 
  hos 
  

   den 
  sällsynt 
  blommande 
  L. 
  minor 
  ha 
  vi 
  iakttagit 
  den), 
  mera 
  

   sällan 
  hos 
  L. 
  cuspidata; 
  vidare 
  hos 
  flera 
  arter 
  af 
  slägtet 
  Ce- 
  

   phalozia, 
  i 
  synnerhet 
  hos 
  C. 
  ciirvifoUa, 
  samt 
  möjligen 
  äfven 
  

   hos 
  Leptoscijphus, 
  hvilket 
  vi 
  på 
  grund 
  af 
  otillräckligt 
  material 
  

   ej 
  kunuat 
  afgöra. 
  Vi 
  vilja 
  tills 
  vidare 
  kalla 
  dessa 
  mossor 
  

   oäkta 
  opistlwgamer, 
  utan 
  att 
  dermed 
  åsyfta 
  någon 
  väsentlig 
  

   skilnad 
  från 
  de 
  öfriga, 
  eller 
  de 
  äkta 
  opistliogamerna 
  ^. 
  

  

  Nyskott 
  (innovationes) 
  kallas 
  sådana 
  biaxlar, 
  som 
  uppstå 
  i 
  

   en 
  annan 
  axels 
  spets 
  från 
  något 
  lateralt 
  eller 
  ventralt 
  seg- 
  

   ment 
  straxt 
  ned 
  om 
  en 
  lionhlomma, 
  oftast 
  innan 
  för 
  hon- 
  

   skärmarna 
  eller 
  näst 
  gränsande 
  stjelkblad, 
  mera 
  sällan 
  något 
  

   längre 
  ned. 
  Stundom 
  anläggas 
  de 
  tidigt, 
  i 
  vissa 
  fall 
  nästan 
  

   samtidigt 
  med 
  fruktsvepet, 
  men 
  synas 
  ej 
  sällan 
  genom 
  blom- 
  

   mans 
  utvecklino- 
  till 
  en 
  tid 
  hämmas 
  i 
  sin 
  egfen, 
  hvarefter 
  de 
  

   raskare 
  tillväxa. 
  I 
  flera 
  fall 
  torde 
  de 
  dock 
  anläggas 
  långt 
  

   sednare 
  och 
  utvexa 
  först 
  efter 
  fruktens 
  mos;nad. 
  Ehuru 
  ny- 
  

   skotten 
  således 
  äro 
  sidostälda, 
  fortväxa 
  de 
  ofta 
  i 
  hufvudaxelns 
  

   riktning, 
  hvarföre 
  de 
  synas 
  vara 
  en 
  omedelbar 
  fortsättning 
  

   af 
  denne, 
  så 
  mycket 
  mera 
  som 
  den 
  axila 
  honblomman 
  van- 
  

   ligen 
  tränges 
  åt 
  sidan 
  och 
  blir 
  skenbart 
  lateral. 
  Vid 
  studiet 
  

  

  ■') 
  Äfven 
  hos 
  andra 
  opisthogamer 
  förekommer 
  stundom 
  ändförgrening 
  i 
  

   form 
  af 
  en 
  dikotomi. 
  men 
  i 
  så 
  fall 
  äro 
  dess 
  biaxlar 
  rent 
  vegetativa. 
  Sådan 
  

   dikotomi 
  förekommer 
  ofta 
  hos 
  PlettroscMsnia 
  trUohatum 
  samt 
  stundom 
  hos 
  

   '-'h'ih>xcijplnis 
  och 
  Harpanflivx 
  Fhitou-ian)/.^. 
  

  

  