﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VET.-AKAU. 
  HANDL. 
  BAND 
  6. 
  N:0 
  1. 
  61 
  

  

  droecium 
  skall 
  angifvas. 
  Stjelkstycket 
  egde 
  IV2 
  dec.-tums 
  

   längd 
  och 
  hade 
  10 
  androecier 
  (den 
  återstående 
  delen 
  af 
  stjel- 
  

   ken 
  var 
  alldeles 
  förvissnad). 
  

  

  lista 
  midroeciet 
  nedifrån: 
  5 
  par 
  skärmar; 
  af 
  stånd 
  till 
  nästa 
  

   andr.: 
  8 
  par 
  stjelkblad. 
  — 
  2:dra 
  a.: 
  IV2 
  p- 
  sk.; 
  af 
  stånd: 
  6 
  p. 
  

   stjbl. 
  — 
  3:dje 
  a.: 
  3 
  p. 
  sk.; 
  af 
  stånd: 
  4 
  p. 
  stjbl. 
  — 
  4:de 
  a.: 
  3 
  

   p. 
  sk.; 
  afstånd: 
  3 
  p. 
  stjbl. 
  — 
  ö:te 
  a.: 
  2 
  p. 
  sk.; 
  af 
  stånd: 
  6 
  p. 
  

   stjbl. 
  — 
  ■ 
  6:te 
  a.: 
  5 
  p. 
  sk.; 
  afstånd: 
  4 
  p. 
  stjbl. 
  — 
  7:de 
  a.: 
  5 
  p. 
  

   sk.; 
  afstånd: 
  4 
  p. 
  stjbl. 
  — 
  8:de 
  a.: 
  3V2 
  P- 
  sk.; 
  afstånd: 
  5 
  p. 
  

   stjbl. 
  — 
  9:de 
  a.: 
  7 
  p. 
  sk.; 
  afstånd: 
  6 
  p. 
  stjbl. 
  — 
  10:de 
  a.: 
  6 
  

   p. 
  sk.; 
  afstånd 
  till 
  stjelkspetsen: 
  5 
  par 
  stjbl. 
  

  

  De 
  nedersta 
  (äldsta) 
  androecierna 
  voro 
  flera 
  år 
  gamla 
  

   och 
  delvis 
  förvissnade 
  eller 
  på 
  annat 
  sätt 
  skadade 
  och 
  endast 
  

   de 
  öfversta, 
  såsom 
  tillhörande 
  den 
  sista 
  vegetationsperioden, 
  

   innehöUo 
  friska 
  antheridier. 
  

  

  Af 
  här 
  ofvan 
  anförda 
  exempel 
  synes, 
  att 
  androecierna 
  

   på 
  samma 
  stjelk 
  stundom 
  kunna 
  vara 
  rätt 
  många 
  till 
  antalet, 
  

   något 
  som 
  för 
  öfrigt 
  inträffar 
  hos 
  flera 
  andra 
  dioika 
  akroga- 
  

   mer 
  samt 
  pleurogamer. 
  Hvad 
  de 
  paroika 
  lefvermossorna 
  an- 
  

   går, 
  är 
  androeciernas 
  antal 
  vanligen 
  litet; 
  dock 
  kunna 
  de 
  

   stundom 
  vara 
  talrika, 
  såsom 
  hos 
  de 
  starkt 
  förgrenade 
  Anthelia 
  

   nivalis, 
  Blepharostoma^ 
  Radula 
  complanata 
  och 
  Lejeunea 
  cavifo- 
  

   lia. 
  Hos 
  opisthogamerna 
  äro 
  de 
  ej 
  sällan 
  ganska 
  talrika, 
  

   särdeles 
  hos 
  dem, 
  hvilka 
  ha 
  mycket 
  korta 
  hangrenar, 
  då 
  

   hvarje 
  gren 
  bär 
  ett 
  androecium. 
  Stundom 
  kunna 
  de 
  till 
  och 
  

   med 
  sitta 
  tätt 
  tillsammans, 
  såsom 
  hos 
  Odontoschisma 
  denudatum, 
  

   der 
  jag 
  en 
  gång 
  anträfi'at 
  ända 
  till 
  10 
  androecier 
  liksom 
  i 
  ett 
  

   knippe, 
  hvarjämte 
  flera 
  andra 
  utgingo 
  från 
  samma 
  stjelk 
  på 
  

   något 
  afstånd 
  från 
  de 
  förra. 
  

  

  Androeciernas 
  läge. 
  

  

  Hos 
  lefvermossornas 
  olika 
  hufvudgrupper 
  företer 
  androe- 
  

   ciernas 
  läge 
  väsentliga 
  olikheter. 
  Hosakrogamerna 
  sitta 
  de 
  

   utefter 
  stjelken 
  eller 
  längre 
  grenar, 
  hvilka 
  vanligen 
  äro 
  när- 
  

   made 
  mot 
  stjelkspetsen, 
  samt 
  på 
  nyskotten. 
  I 
  alla 
  dessa 
  fall 
  

   begränsas 
  androeciet 
  normalt 
  nedtill 
  af 
  flera 
  par 
  stjelkblad 
  

   och 
  upptill 
  antingen 
  af 
  en 
  honblomma 
  eller 
  ock 
  af 
  stjelkblad. 
  

   Hos 
  pleurogamerna 
  deremot 
  sitta 
  androecierna 
  fastade 
  på 
  

   korta, 
  vanligen 
  mycket 
  korta, 
  längs 
  hela 
  hufvud 
  stjelken 
  eller 
  

   ock 
  från 
  hufvudgrenarne 
  utgående 
  grenar, 
  sällan 
  derjämte 
  på 
  

   hufvudstjelken. 
  Detta 
  sistnämda 
  är 
  normalt 
  fallet 
  med 
  Ra- 
  

  

  