﻿6 
  GYLDÉN. 
  THEORIE 
  FÖR 
  HIMLAKROPPARNAS 
  RÖRELSER. 
  

  

  så 
  kan 
  det 
  dock 
  äfven 
  i 
  den 
  sednare 
  händelsen 
  inträffa, 
  att 
  

   förutberäkningen 
  af 
  den 
  störda 
  kroppens 
  ort 
  och 
  hastighet 
  

   kan 
  bringas 
  i 
  öfverensstämmelse 
  med 
  iakttagelserna, 
  vanligen 
  

   dock 
  medelst 
  en 
  passande 
  ändring 
  af 
  värdet 
  för 
  den 
  störande 
  

   kroppens 
  massa. 
  Det 
  torde 
  knappast 
  kunna 
  betviflas, 
  att 
  nå- 
  

   gra 
  af 
  de 
  redan 
  utförda 
  bestämningarne 
  af 
  Jnpiters 
  massa 
  äro 
  

   afficierade 
  genom 
  inflytanden 
  af 
  den 
  antydda 
  beskaffenheten. 
  

   Att 
  utvecklingarne 
  efter 
  de 
  stigande 
  potenserna 
  af 
  den 
  

   störande 
  kraften, 
  äfven 
  om 
  denna 
  är 
  relativt 
  liten, 
  ej 
  under 
  

   alla 
  omständigheter 
  är 
  konvergent, 
  är 
  ej 
  svårt 
  att 
  bevisa. 
  An- 
  

   taga 
  vi 
  för 
  detta 
  ändamål 
  excentriciteterna 
  vara 
  så 
  små, 
  att 
  se- 
  

   rieutvecklingarna 
  kunna 
  ordnas 
  efter 
  multiplerna 
  af 
  medelano- 
  

   malierna, 
  hvilka 
  må 
  betecknas 
  med 
  L 
  och 
  C, 
  så 
  hafva 
  vi 
  en- 
  

   ligt 
  méc. 
  céleste: 
  

  

  ^ 
  = 
  - 
  n2 
  V 
  J,,. 
  Sin 
  (s^—s'^' 
  + 
  Bs,s'), 
  

  

  der 
  Ag^s' 
  och 
  B^s' 
  beteckna 
  numeriskt 
  gifna 
  koefficienter, 
  s 
  och 
  

   s' 
  indices, 
  således 
  hela 
  tal, 
  och 
  slutligen 
  n 
  den 
  störda 
  krop- 
  

   pens 
  medelrörelse. 
  Beteckna 
  vi 
  dessutom 
  den 
  störande 
  krop- 
  

   pens 
  medelrörelse 
  med 
  n', 
  störingsvärdena 
  med 
  öL 
  och 
  åJ 
  

   samt 
  tvenne 
  konstanter 
  med 
  c 
  och 
  c, 
  så 
  kunna 
  vi 
  sätta 
  

  

  Häraf 
  framgår 
  

  

  i; 
  = 
  nt 
  + 
  c 
  + 
  di 
  

   ^ 
  = 
  n't 
  + 
  c' 
  + 
  ål 
  

  

  dt- 
  ~ 
  dt' 
  ' 
  

  

  således 
  äfven, 
  om 
  vi 
  beteckna 
  

  

  2V= 
  S7it 
  — 
  snt 
  4- 
  söt 
  + 
  se 
  — 
  s'c 
  + 
  Bs,s; 
  

  

  der 
  vi 
  för 
  korthetens 
  skull 
  bortlemnat 
  d^' 
  : 
  

  

  d2F_ 
  dK 
  

   dt'' 
  ~ 
  ' 
  dt^- 
  

  

  Vi 
  tänka 
  oss 
  nu 
  L 
  eller 
  öl. 
  sönderdelad 
  i 
  ett 
  aggregat 
  

   termer, 
  så 
  att 
  man 
  har 
  

  

  Z 
  

  

  