﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VET.-AKAD. 
  HANDL. 
  BAND 
  6. 
  N:0 
  10. 
  9 
  

  

  Om 
  än 
  skilnaden 
  mellan 
  årsringarnes 
  bredd 
  hos 
  profven 
  i 
  

   allmänhet 
  är 
  långt 
  mindre 
  än 
  den 
  nyss 
  antydda, 
  torde 
  dock 
  

   tillräckliga 
  skäl 
  finnas 
  för 
  att 
  söka 
  utreda 
  de 
  hufvudsakliga 
  

   orsakerna 
  till 
  denna 
  olikhet. 
  I 
  allmänhet 
  gäller: 
  

  

  l:o) 
  att 
  årsringarnes 
  bredd 
  hos 
  skilda 
  trädslag 
  är 
  mycket 
  

   olika 
  ^). 
  Man 
  jemföre 
  t. 
  ex. 
  de 
  smala 
  årsringarne 
  hos 
  idegra- 
  

   nen 
  och 
  enen 
  med 
  dem 
  hos 
  våra 
  vanliga 
  barrträd 
  tallen 
  och 
  

   granen. 
  

  

  2:o) 
  att 
  årsringarnes 
  bredd 
  är 
  olika 
  i 
  skilda 
  delar 
  af 
  samma" 
  

   träd. 
  Så 
  äro 
  stammens 
  årsrino-ar 
  bredare 
  än 
  rötternas 
  och 
  

   dessas 
  åter 
  bredare 
  än 
  grenarnes 
  -). 
  

  

  3:o) 
  att 
  vid 
  högre 
  ålder 
  tillväxten 
  betydligt 
  aftager 
  ^). 
  Ti- 
  

   den, 
  då 
  denna 
  minskning 
  börjar, 
  är 
  mycket 
  olika 
  för 
  skilda 
  

   trädslag 
  och 
  växtplatser. 
  Våra 
  vanliga 
  barrträd 
  utveckla 
  sällan 
  

   årsringar 
  af 
  normal 
  bredd, 
  sedan 
  de 
  uppnått 
  100 
  års 
  ålder. 
  

  

  4:o) 
  att 
  en 
  på 
  näringsämnen 
  fattig 
  jordmån 
  ger 
  upphof 
  till 
  

   smala 
  årsringar. 
  På 
  mossor, 
  jordfattiga 
  berg 
  o. 
  s. 
  v. 
  anträffas 
  

   derföre 
  träd 
  med 
  dvergartadt 
  yttre, 
  ehuru 
  de 
  kunna 
  hafva 
  

   ganska 
  hög 
  ålder 
  *). 
  

  

  5:o) 
  att 
  tillväxten 
  aftar 
  med 
  ljustillgången 
  ^). 
  Träd, 
  som 
  

   äro 
  af 
  andra 
  öfverskuggade, 
  hafva 
  derföre 
  ofta 
  mycket 
  smala 
  

   årsringar. 
  För 
  att 
  förtydliga 
  detta 
  må 
  omnämnas 
  ett 
  par 
  af 
  

   de 
  undersökningar, 
  jag 
  i 
  detta 
  syfte 
  företagit 
  på 
  Stockholms 
  

   Djurgård. 
  Af 
  trenne 
  undertryckta 
  granar 
  visade 
  

  

  n:o 
  1 
  en 
  luedelradie 
  af 
  27 
  mm. 
  och 
  47 
  årsringar; 
  medelbredd 
  0,57 
  mm. 
  

  

  » 
  2 
  » 
  i 
  » 
  29 
  » 
  » 
  62 
  » 
  ; 
  » 
  0,47 
  » 
  

  

  » 
  3 
  » 
  » 
  » 
  20 
  » 
  ' 
  » 
  56 
  » 
  ; 
  » 
  0,36 
  » 
  

  

  Hufvudbeståndet 
  visade 
  här 
  en 
  medelbredd 
  hos 
  årsringarne 
  af 
  

   öfver 
  2 
  mm. 
  

  

  stycke 
  öfver 
  11 
  mm. 
  och 
  äro 
  alltså 
  nära 
  500 
  gånger 
  bredare 
  än 
  de 
  

   smalare 
  hos 
  profvet 
  n:o 
  26. 
  Nördlinger 
  uppgifver 
  en 
  50 
  gånger 
  

   större 
  bredd 
  hos 
  årsringar 
  af 
  samma 
  trädslag 
  såsom 
  något 
  ovanligt; 
  

   se 
  NÖEDLINGER, 
  Eigenschaften 
  der 
  Hölzer, 
  Stuttgart 
  1860, 
  s. 
  19. 
  

  

  ') 
  Detta 
  har 
  likväl 
  icke 
  — 
  om 
  man, 
  såsom 
  här 
  ofvan 
  blifvit 
  gjordt, 
  en- 
  

   dast 
  tager 
  hänsyn 
  till 
  barrträdsprofven 
  — 
  med 
  afseende 
  på 
  drifveden 
  

   någon 
  tillämpning, 
  emedan, 
  såsom 
  längre 
  fram 
  skall 
  visas, 
  denna 
  här- 
  

   stammar 
  från 
  trädslag, 
  hvilka, 
  då 
  förhållandena 
  i 
  öfrigt 
  äro 
  lika, 
  

   hafva 
  en 
  föga 
  olika 
  stark 
  tillväxt. 
  

  

  ^) 
  Jemför 
  A. 
  DE 
  Baet, 
  Vergleichende 
  Anatomie 
  der 
  Vegetationsorganen 
  

   der 
  Phanerogamen 
  und 
  Farne 
  1877, 
  s. 
  530. 
  

  

  ^) 
  Se 
  ofvanstående 
  tabell. 
  

  

  ■*) 
  Jemför 
  Berggeejst, 
  Om 
  förkrympta 
  barrträd. 
  Botaniska 
  notiser 
  1873. 
  

   S. 
  102. 
  

  

  *) 
  NÖEDLINGER, 
  Eigenschaften 
  der 
  Hölzer, 
  s. 
  19. 
  

  

  