﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VET.-AKAB. 
  HANUL. 
  BAND 
  6. 
  N:0 
  10. 
  15 
  

  

  Andra 
  åter 
  liafva 
  bark, 
  men 
  någon 
  färgskilnad 
  mellan 
  

   kärnved 
  och 
  splint 
  kan 
  ej 
  iakttagas. 
  Hit 
  höra 
  n:is 
  14, 
  18, 
  25, 
  

   28, 
  48, 
  55, 
  Q6, 
  69, 
  74 
  och 
  83. 
  Bland 
  dessa 
  må 
  särskildt 
  om- 
  

   nämnas 
  n:o 
  6Q, 
  hvilket 
  mellan 
  springorna 
  på 
  barken 
  gömde 
  

   ganska 
  många 
  barr, 
  som 
  visserligen 
  voro 
  stadda 
  i 
  förmultning 
  

   men 
  likväl 
  tilläto 
  ett 
  iakttagande 
  af 
  deras 
  inre 
  bygnad. 
  Tvär- 
  

   snittet 
  visade, 
  att 
  epidermis 
  utgjordes 
  af 
  ett 
  lager 
  små, 
  något 
  

   tjockväggiga 
  celler, 
  samt 
  hypoderma 
  likaledes 
  af 
  ett 
  enkelt 
  

   lager, 
  der 
  väggarne 
  hos 
  enstaka 
  celler 
  voro 
  sklerenkymatiskt 
  

   förtjockade. 
  Här 
  innanför 
  uppträdde 
  parenkymceller 
  med 
  

   oregelbunden 
  tvärgenomskärning, 
  hvilka 
  omgåfvo 
  andra 
  i 
  en 
  

   oval 
  grupp 
  anordnade 
  celler, 
  inneslutande 
  tvänne 
  flbrovasal- 
  

   strängar 
  samt 
  vanligen 
  några 
  sklerenkymceller. 
  

  

  Ytterligare 
  finnas 
  bland 
  drifvedsprofven 
  flera, 
  som 
  sakna 
  

   bark 
  och 
  hafva 
  en 
  allt 
  igenom 
  lika 
  färgad 
  ved, 
  men 
  hos 
  hvilka 
  

   dennas 
  inre 
  byggnad 
  är 
  öfverensstämmande 
  med 
  den 
  ofvan 
  

   antydda. 
  Hit 
  höra 
  dels 
  sådana, 
  som 
  hafva 
  mörkt 
  färgad 
  ved, 
  

   hvai-till 
  kunna 
  räknas 
  n:is 
  1, 
  o, 
  5, 
  11, 
  16, 
  21, 
  37, 
  51, 
  56, 
  61, 
  

   67, 
  98, 
  101, 
  106, 
  113, 
  115,>116, 
  118, 
  120 
  och 
  121; 
  dels 
  andra, 
  

   som 
  hafva 
  ljusare 
  ved 
  och 
  derföre 
  äfven 
  visa 
  öfverensstäm- 
  

   melse 
  med 
  följande 
  typ, 
  nämligen 
  n:ris 
  112, 
  119 
  och 
  122. 
  

  

  Bland 
  ofvan 
  angifna 
  prof 
  äro 
  hos 
  n:ris 
  37, 
  57, 
  76 
  och 
  119 
  

   trakeiderna 
  ej 
  raka 
  utan 
  äro 
  krökta 
  och 
  vridna 
  på 
  flera 
  sätt. 
  

   Höstzonens 
  celler 
  visa 
  ej 
  heller 
  någon 
  märkbart 
  starkare 
  för- 
  

   tjockning 
  hos 
  cellväggen 
  än 
  vårzonens 
  celler, 
  utan 
  afvika 
  från 
  

   dessa 
  endast 
  genom 
  den 
  vanliga 
  sammantry 
  ökningen. 
  

  

  Hos 
  ganska 
  många 
  af 
  profven 
  såsom 
  hos 
  n:ris 
  2, 
  3, 
  5, 
  28, 
  

   69 
  m. 
  fl. 
  har 
  jag 
  iakttagit 
  en 
  spiralformig 
  streckning 
  på 
  väg- 
  

   garne 
  af 
  trakeiderna, 
  synnerligast 
  i 
  höstzonen. 
  

  

  2:ch-a 
  typen: 
  n:o 
  104: 
  ved 
  med 
  bark 
  och 
  veden 
  af 
  ljus 
  

   färg 
  utan 
  skilnad 
  mellan 
  kärnved 
  och 
  splint. 
  

  

  Hartskanaler 
  i 
  vertikal 
  rigtning, 
  vanligen 
  bland 
  höstzonens 
  

   celler, 
  finnas, 
  ehuru 
  ej 
  så 
  talrika 
  som 
  hos 
  föregående 
  typ. 
  Kärl 
  

   förekomma 
  icke 
  utanför 
  märgslidan. 
  

  

  Trakeiderna 
  nästan 
  likadana 
  som 
  hos 
  föregående. 
  Dock 
  

   torde 
  böra 
  omnämnas, 
  dels 
  att 
  cellväggarne 
  förete 
  en 
  mera 
  

   ljust 
  oljegul 
  färg, 
  dels 
  ock 
  att 
  de 
  tangentiala 
  väggarnes 
  porer, 
  

   hvilka 
  äfven 
  här 
  uppträda 
  endast 
  på 
  höstvedzonens 
  3 
  — 
  ^5 
  yttre 
  

   cellrader, 
  vanligen 
  visa 
  en 
  märkbar 
  olikhet. 
  De 
  kunna 
  näm- 
  

   ligen 
  antingen 
  såsom 
  hos 
  föregående 
  vara 
  korsade, 
  hvarvid 
  

   dock 
  korsets 
  armar 
  bilda 
  sneda 
  vinklar 
  mot 
  hvarandra 
  samt 
  

  

  