﻿16 
  ÖRTENBLAD, 
  OM 
  SYDGRÖNLAKDS 
  DRIFVED. 
  

  

  tillika 
  vanligen 
  sträcka 
  sig 
  långt 
  utanför 
  porens 
  yttre 
  ring, 
  

   eller 
  ock 
  endast 
  vara 
  delade 
  af 
  en 
  genom 
  poröppningen 
  gående 
  

   strimma 
  (fig. 
  6). 
  

  

  Märgstrålarne 
  äro 
  här 
  likasom 
  hos 
  föregående 
  typ 
  af 
  tvänne 
  

   slag, 
  enradiga 
  och 
  fierradiga, 
  men 
  det 
  senare 
  slaget 
  torde 
  ej 
  

   uppträda 
  så 
  ofta 
  som 
  hos 
  föregående; 
  dock 
  innehålla 
  äfven 
  här 
  

   de 
  fierradiga 
  märgstrålarne 
  en 
  drartskanal. 
  Höjden 
  af 
  märg- 
  

   strålarne 
  synes 
  vexla 
  mellan 
  2 
  och 
  närmare 
  30 
  celler; 
  den 
  

   vanligaste 
  höjden 
  är 
  6 
  — 
  10 
  celler. 
  Med 
  afseende 
  på 
  hygnaden 
  

   öfverensstämma 
  märgstrålcellerna 
  här 
  noggrant 
  med 
  de 
  hos 
  

   föregående 
  typ. 
  De 
  med 
  ringporer 
  försedda 
  märgstrålcellerna 
  

   sakna 
  alltid 
  innehåll, 
  hvaremot 
  de 
  med 
  enkla 
  porer 
  under 
  

   stundom 
  äro 
  hartsförande. 
  Hartsinnehållet 
  är 
  dock 
  här 
  af 
  en 
  

   ljusare 
  färg 
  än 
  hos 
  föregående 
  typ, 
  hvarjemte 
  harts 
  sällan 
  

   förekommer 
  annat 
  ■ 
  än 
  i 
  enstaka 
  cellrader 
  eller 
  t. 
  o. 
  m. 
  i 
  en- 
  

   staka 
  celler. 
  

  

  Barken 
  visar 
  en 
  bygnad, 
  som 
  i 
  flere 
  afseenden 
  öfverens- 
  

   stämmer 
  med 
  den 
  hos 
  n:o 
  64 
  beskrifna. 
  Parenkymet 
  uppträder 
  

   dock 
  mindre 
  ymnigt, 
  och 
  de 
  ofvan 
  beskrifna 
  sklerenkymatiska 
  

   cellerna 
  saknas. 
  

  

  De 
  prof, 
  som 
  med 
  detta 
  visa 
  en 
  öfverensstämmande 
  byg- 
  

   nad, 
  äro 
  följande: 
  n:ris 
  4, 
  17, 
  23, 
  30, 
  38, 
  43, 
  47, 
  50, 
  60, 
  62. 
  

   63, 
  72, 
  80, 
  81, 
  82, 
  84, 
  86, 
  87, 
  89, 
  90, 
  92, 
  93, 
  95, 
  97, 
  99, 
  100, 
  

   109, 
  111 
  och 
  117. 
  Dessutom 
  föras 
  hit 
  n:ris 
  13, 
  71 
  och 
  110, 
  

   ehuru 
  de 
  ej 
  med 
  full 
  visshet 
  kunna 
  skiljas 
  från 
  vissa 
  prof 
  till- 
  

   hörande 
  föregående 
  typ. 
  Spiralformig 
  streckning 
  har 
  jag 
  iakt- 
  

   tagit 
  på 
  trakeiderna 
  hos 
  llere 
  prof. 
  

  

  3:dje 
  typen: 
  n:o 
  36: 
  ved 
  utan 
  bark. 
  

  

  Hartskanaler 
  förekomma 
  oftast 
  bland 
  höstvedzonens 
  celler. 
  

   Kärl 
  utanför 
  märgslidan 
  saknas. 
  

  

  Trakeiderna 
  öfverensstämma 
  noggrant 
  med 
  de 
  under 
  l:sta 
  

   typen 
  beskrifna. 
  

  

  Märgstrålarne 
  äro 
  af 
  tvänne 
  slag, 
  enradiga 
  och 
  fierradiga, 
  

   de 
  senare 
  omslutande 
  en 
  hartskanal. 
  Höjden 
  synes 
  vexla 
  mel- 
  

   lan 
  2 
  och 
  20 
  celler; 
  6 
  — 
  10 
  celler 
  är 
  den 
  vanligaste 
  höjden. 
  

   Märgstrålcellerna 
  hafva 
  antingen 
  smärre 
  ringporer 
  eller 
  ock 
  

   stora, 
  enkla, 
  äggrunda 
  porer. 
  Radialsnittet 
  visar, 
  att 
  de 
  med 
  

   ringporer 
  -försedda 
  cellerna 
  bilda 
  märgstrålens 
  1 
  — 
  3 
  öfre 
  och 
  

   undre 
  cellrader; 
  dock 
  förekomma 
  äfven 
  bälten 
  af 
  sådana 
  celler 
  

   inuti 
  märgstrålarne, 
  ehuru 
  detta 
  ej 
  ofta 
  är 
  händelsen. 
  Väg- 
  

   garne 
  på 
  de 
  med 
  ringporer 
  försedda 
  cellerna 
  äro 
  jemna. 
  Märg- 
  

  

  