﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VET.-AKAD. 
  HAXDL. 
  BAXD 
  6. 
  X:0 
  10. 
  17 
  

  

  strålarnes 
  mellersta 
  parti 
  utgöres 
  vanligen 
  af 
  celler 
  med 
  ägg- 
  

   porer. 
  En 
  sådan 
  por 
  förefinnes 
  framför 
  hvarje 
  trakeid, 
  så 
  att, 
  

   då 
  en 
  parenkymcells 
  längd 
  är 
  lika 
  med 
  bredden 
  af 
  1 
  — 
  o 
  tra- 
  

   keider, 
  ända 
  till 
  3 
  st. 
  äggporer 
  knnna 
  förefinnas 
  på 
  väggen 
  af 
  

   en 
  parenkjmeell, 
  ehuru 
  en 
  enda 
  är 
  vanligast. 
  — 
  Märgen 
  är 
  

   ovanligt 
  stor, 
  uppgår 
  till 
  nära 
  3 
  mm. 
  i 
  tvärmått, 
  under 
  det 
  

   han 
  hos 
  föregående 
  typer 
  ej 
  öfverstigit 
  1,5 
  mm. 
  

  

  Med 
  n:o 
  36 
  visar 
  endast 
  profvet 
  n:o 
  59 
  en 
  öfverensstäm- 
  

   mande 
  bygnad. 
  

  

  4:de 
  tijpen: 
  n:o 
  114: 
  ved 
  utan 
  bark. 
  

  

  Hartskanaler 
  i 
  vertikal 
  riktning 
  talrika, 
  uppträdande 
  huf- 
  

   vudsakligen 
  i 
  årsringens 
  höstvedzon. 
  Kärl 
  förefinnas 
  ej 
  utanför 
  

   märgslidan. 
  

  

  Trakeiderna 
  öfverensstämma 
  i 
  allt 
  väsentligt 
  med 
  de 
  un- 
  

   der 
  l:sta 
  typen 
  beskrifna. 
  

  

  Märgstrålarne 
  afvika 
  från 
  de 
  hos 
  föregående 
  typ 
  deri, 
  att 
  

   väggarne 
  hos 
  de 
  med 
  ringporer 
  försedda 
  cellerna 
  äro 
  ojemnt 
  

   förtjockade, 
  så 
  att 
  större 
  och 
  mindre 
  utskott 
  sträcka 
  sig 
  inåt 
  

   cellen. 
  Dessa 
  utskott 
  äro 
  vanligen 
  enkla 
  men 
  någon 
  gång 
  

   greniga. 
  

  

  Märgen 
  mindre 
  än 
  hos 
  föregående 
  typ, 
  omkring 
  1 
  mm. 
  i 
  

   tvärmått. 
  

  

  Med 
  114 
  öfverensstämmer 
  profvet 
  n:o 
  39. 
  

  

  5:te 
  typen: 
  n:o 
  96: 
  ved 
  utan 
  bark. 
  

  

  Hartskanaler 
  i 
  vertikal 
  rigtning 
  mycket 
  sällsynta. 
  Då 
  de 
  

   anträffas, 
  händer 
  det 
  likväl 
  ofta, 
  att 
  de 
  ligga 
  så 
  tätt, 
  att 
  de 
  

   beröra 
  hvarandra 
  och 
  på 
  sådant 
  sätt 
  bilda 
  längre 
  sammanhän- 
  

   gande 
  band 
  på 
  tvärsnittet. 
  Hartskanalerna 
  äro 
  på 
  tvärsnittet 
  

   ofta 
  afdelade 
  genom 
  skiljeväggar 
  (fig. 
  7), 
  hvilka 
  ett 
  längdsnitt 
  

   visar 
  tillhöra 
  tunnväggiga 
  parenkymceller, 
  som 
  uppfylla 
  kana- 
  

   lens 
  inre. 
  

  

  Trakeiderna 
  likadana 
  med 
  de 
  ofvan 
  beskrifna, 
  ehuru 
  märk- 
  

   bart 
  mindre. 
  

  

  Märgstrålarne 
  enradiga, 
  sällan 
  flerradiga 
  och 
  då 
  vanligen 
  

   utan 
  hartskanal. 
  Deras 
  höjd 
  kan 
  uppgå 
  till 
  öfver 
  20 
  celler; 
  

   vanligen 
  är 
  den 
  6 
  — 
  10 
  celler. 
  Märgstrålcellerna 
  hafva 
  oftast 
  

   ett 
  gulbrunt 
  innehåll. 
  

  

  Parenkymceller 
  med 
  vertikal 
  längdriktning 
  förefinnas 
  bland 
  

   trakeiderna 
  och 
  äro 
  oftast 
  hartsförande. 
  

  

  2 
  

  

  