﻿26 
  ÖRTENBLA.D, 
  OM 
  SYDGRÖNLAXDS 
  DRIFVED. 
  

  

  Abies 
  samt 
  Populus 
  och 
  Salix, 
  bland 
  hvilka 
  Pinus 
  med 
  visshet 
  

   är 
  representeradt 
  af 
  tvänne 
  arter. 
  Antalet 
  prof 
  tillhörande 
  de 
  

   skilda 
  slägtena 
  är 
  följande: 
  

  

  Larix 
  52 
  träprof 
  och 
  2 
  barkprof 
  54 
  st. 
  

  

  Picea 
  33 
  » 
  » 
  1 
  » 
  34 
  » 
  

  

  Pinus 
  silvestris 
  2 
  » 
  »] 
  ^ 
  _ 
  

  

  i 
  » 
  5 
  

  

  } 
  

  

  » 
  Cernbra 
  2 
  » 
  » 
  

  

  Abies 
  3 
  » 
  3 
  » 
  

  

  Salix 
  och 
  

  

  ^ 
  , 
  , 
  25 
  » 
  25 
  » 
  

  

  Populus 
  

  

  elastiskt, 
  livarföre 
  det 
  särskildt 
  egnar 
  sie 
  till 
  kajakrin^ar 
  och 
  bågar 
  

   (S. 
  K.) 
  ^ 
  ^ 
  • 
  

  

  Orsuernek 
  är 
  lätt, 
  oftast 
  uågot 
  brunaktigt, 
  brister 
  lättare 
  än 
  

   unarsivik 
  (S. 
  K.)- 
  C. 
  Lytzen 
  menade, 
  att 
  orsuernek 
  var 
  gran. 
  Det 
  

   är 
  rikt 
  på 
  harpix 
  och 
  användes 
  att 
  göra 
  upp 
  eld 
  med 
  (C. 
  Lttzen). 
  

  

  Xanviii/nek, 
  ett 
  välluktande 
  nåleträ; 
  fibrerna 
  likna 
  enens. 
  Finnes 
  

   endast 
  i 
  tunnare 
  och 
  i 
  regeln 
  krökta 
  stycken 
  (S. 
  K.). 
  

  

  Ulif/ileÅ-, 
  också 
  kalladt 
  arnat 
  hissnat 
  (qyinnoträ), 
  är 
  ett 
  löfträ, 
  

   förmodligen 
  asp 
  eller 
  poppel. 
  Det 
  klyfves 
  med 
  svårighet 
  men 
  brister 
  

   utomordentligt 
  lätt, 
  är 
  blött 
  och 
  kan 
  sammantryckas, 
  hvarföre 
  det 
  

   begagnas 
  såsom 
  kork 
  (S. 
  K.). 
  

  

  Norssagssah 
  hänför 
  sig 
  troligen 
  endast 
  till 
  användningen, 
  så 
  att 
  

   det, 
  som 
  användes 
  till 
  kastträ 
  (norssak), 
  kallas 
  så. 
  Lytzex 
  bestred 
  

   dock 
  denna 
  åsigt 
  och 
  menade, 
  att 
  det 
  åtminstone 
  i 
  Julianshåb 
  var 
  

   en 
  särskild 
  träsort». 
  

  

  Att 
  icke 
  alla 
  de 
  särskilda 
  namnen 
  beteckna 
  ved 
  af 
  skilda 
  träd- 
  

   slag 
  inses 
  redan 
  deraf, 
  att 
  namnens 
  antal 
  är 
  större 
  än 
  antalet 
  arter, 
  

   som 
  äro 
  representerade 
  bland 
  drifvedsprofven. 
  Dessutom 
  äro 
  de 
  här 
  

   i 
  fråga 
  varande 
  vedarterna 
  ofta 
  till 
  det 
  yttre 
  så 
  lika, 
  att 
  de 
  till 
  sin 
  

   rätta 
  artbestämning 
  trotsa 
  ett 
  obeväpnadt 
  öga. 
  Detta 
  bevisas 
  äfven 
  

   deraf, 
  att 
  samma 
  vedart 
  af 
  grönländarne 
  erhållit 
  flere 
  namn, 
  hvar- 
  

   jemte 
  ett 
  namn 
  samtidigt 
  användes 
  på 
  skilda 
  vedarter. 
  Såsom 
  upp- 
  

   lysande 
  i 
  detta 
  afseende 
  må 
  nämnas 
  följande: 
  

  

  För 
  prof 
  af 
  Lavix 
  äro 
  antecknade 
  namnen 
  pm^eTi, 
  unarsivik 
  med 
  

   ikek, 
  Ihertalik 
  eller 
  l.kinssak. 
  af 
  hvilka 
  åock 
  }>ing 
  ek 
  oftast 
  förekommer. 
  

  

  För 
  prof 
  af 
  Picea 
  förekomma 
  namnen 
  imarsivik, 
  ikertalik 
  eller 
  

   ikinssak, 
  anernek 
  och 
  kispevinek, 
  af 
  hvilka 
  unarsivik 
  är 
  allmännast. 
  

  

  Prof 
  af 
  AMes 
  äro 
  betecknade 
  med 
  tinarsivik 
  och 
  ikerntalik. 
  

  

  Löfträdsprofven 
  benämnas 
  konstant 
  uligilek 
  eller 
  arnat 
  kissuat. 
  

  

  