﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VET.-AKAD. 
  HAKDL. 
  BAND 
  6. 
  N:0 
  15. 
  9 
  

  

  hvarur 
  de 
  uppstått. 
  Men 
  angående 
  denna 
  fråga 
  har 
  de 
  Bary 
  

   sjelf 
  påvisat 
  svårigheterna 
  vid 
  ett 
  dylikt 
  förfarande. 
  Han 
  

   visar, 
  att 
  bestämda 
  meristemlager 
  ingalunda 
  ge 
  upphof 
  till 
  

   bestämda 
  slag 
  af 
  väfnader 
  (sidd. 
  24 
  — 
  25). 
  Till 
  detsamma 
  

   återkommer 
  han 
  vid 
  redogörelsen 
  för 
  kärlknippets 
  iitveckling 
  

   (sidd. 
  404 
  — 
  418). 
  På 
  grund 
  häraf 
  fastställer 
  han 
  nödvändig- 
  

   heten 
  att 
  vid 
  en 
  indelning 
  endast 
  taga 
  i 
  betraktande 
  väfna- 
  

   der 
  uti 
  färdigbildadt 
  tillstånd. 
  Emedan 
  prof. 
  Aeeschoug 
  ej 
  

   bevisat 
  möjligheten 
  af 
  en 
  dylik 
  histogenetisk 
  indelning 
  genom 
  

   undanrödjandet 
  af 
  de 
  af 
  de 
  Baky 
  påvisade 
  svårigheterna, 
  

   synes 
  mig 
  hans 
  anmärkning 
  vara 
  af 
  mindre 
  betydelse. 
  

  

  5) 
  Sid. 
  23 
  säger 
  prof. 
  x\reschoug, 
  att 
  de 
  Bary 
  hänför 
  

   bastet 
  till 
  grundväfnaden, 
  hvarvid 
  med 
  bast 
  afses 
  det 
  tjock- 
  

   väggiga 
  bastet 
  eller 
  sklerenkymet. 
  Denna 
  uppfattning, 
  heter 
  

   det 
  vidare, 
  lemnar 
  ur 
  sigte 
  kärlknippets 
  histogeni, 
  ty 
  bastet 
  

   har 
  samma 
  ursprung, 
  som 
  kärlknippets 
  öfriga 
  element. 
  Från 
  

   kärlknippena 
  isolerade 
  baststrängar 
  kunna 
  dels 
  uppvisas 
  stå 
  

   i 
  förbindelse 
  med 
  de 
  förra 
  och 
  äro 
  sålunda 
  blott 
  skenbart 
  

   isolerade, 
  dels 
  äro 
  de 
  att 
  betrakta 
  såsom 
  ofullständiga 
  kärl- 
  

   knippen. 
  Sid. 
  24 
  säges 
  deremot, 
  att 
  det 
  ej 
  kan 
  förnekas, 
  

   att 
  vissa 
  element 
  af 
  grundväfnaden 
  hafva 
  så 
  stor 
  likhet 
  med 
  

   verkliga 
  bastceller, 
  att 
  de 
  i 
  sitt 
  fullt 
  utvecklade 
  tillstånd 
  

   svårligen 
  kunna 
  skiljas 
  härifrån. 
  Denna 
  väfnad 
  kallas 
  sedan 
  af 
  

   honom 
  »grundbast» 
  till 
  skilnad 
  från 
  »strängbast» 
  uti 
  kärlknippet. 
  

   Detta 
  beror 
  dock 
  pä 
  öfverensstämmelsen 
  i 
  bådas 
  funktioner 
  

   nämligen 
  att 
  vara 
  mekaniska 
  element. 
  Men 
  vid 
  bestämmandet 
  

   af 
  cellväfnaderna 
  får 
  ej 
  hänsyn 
  tagas 
  till 
  deras 
  olika 
  funktio- 
  

   ner. 
  Detta 
  är 
  i 
  korthet 
  hvad 
  prof. 
  Aeeschoug 
  har 
  att 
  an- 
  

   märka 
  angående 
  sklerenkymet. 
  I 
  afseende 
  på 
  det 
  första 
  på- 
  

   ståendet, 
  att 
  de 
  Bary 
  hänför 
  bastet 
  till 
  grundväfnaden, 
  är 
  

   att 
  märka, 
  att 
  de 
  Bary 
  ej 
  antager 
  denna 
  senare 
  väfnad 
  och 
  

   ej 
  nämner 
  densamma 
  i 
  hela 
  sitt 
  arbete 
  mer 
  än 
  uti 
  sin 
  kritik 
  

   emot 
  Sachs 
  (sid. 
  7) 
  samt 
  sid. 
  417, 
  der 
  den 
  anföres 
  med 
  cita- 
  

   tionstecken. 
  På 
  samma 
  sätt 
  som 
  uti 
  den 
  fjerde 
  anmärknin- 
  

   gen 
  har 
  frågan 
  öfverflyttats 
  från 
  de 
  Bary's 
  uppfattning 
  af 
  

   väfnaderna 
  till 
  den 
  gamla 
  och 
  påvisats, 
  att 
  dessa 
  båda 
  ej 
  öfver- 
  

   ensstämma 
  med 
  hvarandra. 
  Under 
  antagande, 
  att 
  prof. 
  Are- 
  

   SCHOUGS 
  anmärkning 
  haft 
  denna 
  form 
  : 
  »de 
  Bary 
  räknar 
  ej 
  

   »bastet» 
  till 
  kärlknippet 
  utan 
  till 
  sklerenkymet», 
  kan 
  deremot 
  

   invändas, 
  att 
  af 
  de 
  Bary's 
  hela 
  framställning 
  framgår, 
  att 
  han, 
  

   teoretiskt 
  taget, 
  räknar 
  det 
  till 
  den 
  senare 
  väfnaden, 
  men 
  ej 
  

  

  