﻿16 
  E. 
  ADLEUZ, 
  BIDRAG 
  TILL 
  KNOPPFJÄLLENS 
  ANATOMI. 
  

  

  lade, 
  2) 
  det 
  fvxUt 
  utvecklade, 
  3) 
  det 
  affallande 
  fiället. 
  Dä 
  

   dessa 
  olika 
  stadier 
  förete 
  någon 
  nämnvärd 
  olikhet, 
  angifves 
  

   den, 
  men 
  då 
  ingen 
  sådan 
  förefins, 
  förbigås 
  de 
  olika 
  stadierna. 
  

   Vidare 
  må 
  anmärkas, 
  att, 
  då 
  ordet 
  grundväfnad 
  begagnas, 
  

   dermed 
  ej 
  menas 
  någon 
  vetenskapligen 
  skild 
  väfnadsart, 
  

   utan 
  att 
  det 
  endast 
  användes 
  såsom 
  praktiskt 
  lämplig 
  sam- 
  

   manfattning 
  af 
  allt, 
  som 
  ej 
  innefattas 
  under 
  begreppen 
  hud- 
  

   väfnad 
  och 
  kärlknippe. 
  

  

  Sorbus 
  scandica 
  Fr. 
  (Fig. 
  19—20). 
  

  

  Knoppfjällen 
  äro 
  tätt 
  tegellagda, 
  de 
  flesta 
  fasta, 
  bruna 
  

   och 
  glatta 
  med 
  hårfransade 
  kanter. 
  De 
  yttre 
  och 
  mellersta 
  

   äro 
  triangelformigt 
  rektangulära 
  med 
  tretandad, 
  hårbärande 
  

   spets. 
  De 
  2 
  innersta 
  fjällen 
  utväxa 
  vid 
  knoppsvällningen 
  

   spadlikt 
  med 
  djupt 
  treflikad 
  spets. 
  Dessa 
  äro 
  betydligt 
  tun- 
  

   nare 
  än 
  de 
  andra 
  och 
  mindre 
  fasta. 
  

  

  Yttre 
  epidermiscellerna 
  äro 
  i 
  tvär- 
  och 
  längdsnitt 
  qva- 
  

   dratiska 
  med 
  tidigt 
  förtjockade 
  ytterväggar 
  på 
  de 
  flesta 
  fjäl- 
  

   len. 
  Dessa 
  färgas 
  gula-rödgula 
  af 
  jodzinkklorid 
  och 
  violetta 
  

   af 
  en 
  blandning 
  röd 
  och 
  violett 
  anilin. 
  Äfven 
  sidoväggarne 
  

   uti 
  nämda 
  celler 
  äro 
  förtjockade 
  ofta 
  ganska 
  mycket. 
  Stun- 
  

   dom 
  sträcker 
  sig 
  äfven 
  förtjockningen 
  till 
  en 
  eller 
  annan 
  

   cell 
  af 
  det 
  under 
  epidermis 
  liggande 
  lagret, 
  som 
  då 
  delvis 
  

   färgas 
  gult 
  af 
  jodzinkklorid. 
  Inre 
  epidermiscellerna 
  äro 
  be- 
  

   tydligt 
  mindre, 
  i 
  tvärsnitt 
  rundadt 
  qvadratiska, 
  i 
  längdsnitt 
  

   rektangulära. 
  Ytterväggarne 
  äro 
  något 
  förtjockade. 
  Få 
  de 
  

   innersta 
  fjällen 
  äro 
  epidermis 
  ytterväggar 
  ej 
  förtjockade 
  och 
  

   färgas 
  blåa 
  af 
  jodzinkklorid. 
  Under 
  tidigare 
  stadier 
  innehålla 
  

   epidermiscellerna 
  sparsamt 
  klorofyll, 
  som 
  sedan 
  uppblandas 
  

   och 
  efterträdes 
  af 
  ett 
  brunt 
  harts, 
  som 
  rikligen 
  fyller 
  de 
  

   flesta 
  cellerna. 
  

  

  Vid 
  basen 
  på 
  fjälleas 
  inre 
  sida 
  samt 
  i 
  spetsarne 
  på 
  de 
  

   inre 
  fjällen 
  förekomma 
  egendomliga 
  hartsafsöndrande 
  kolle- 
  

   terer. 
  Eftersom 
  jag 
  ej 
  sett 
  dem 
  beskrifna 
  af 
  Hanstein 
  eller 
  

   någon 
  annan, 
  torde 
  en 
  närmare 
  redogörelse 
  derför 
  vara 
  på 
  

   sin 
  plats. 
  De 
  äro 
  tunglikt 
  jembreda, 
  omkring 
  1 
  mm. 
  långa» 
  

   vid 
  fjällets 
  bas 
  fastade 
  med 
  sin 
  undre 
  del 
  uti 
  en 
  1. 
  flera 
  

   rader, 
  tätt 
  sittande. 
  Den 
  nedre 
  något 
  smalare 
  delen 
  bildar 
  

   dess 
  skaft 
  och 
  består 
  af 
  flera 
  rader 
  tätt 
  packade 
  rundadt 
  qva- 
  

  

  