﻿20 
  E. 
  ADLERZ, 
  BIDRAG 
  TILL 
  KNOPPFJÄLLENS 
  ANATOMI. 
  * 
  

  

  samma 
  egenskaper 
  och 
  reaktion. 
  I 
  början 
  innehålla 
  epider- 
  

   miscellerna 
  sparsamt 
  klorofyll, 
  som 
  dock 
  sedan 
  försvinner. 
  

   Båda 
  slagen 
  af 
  epidermis 
  beklädas 
  af 
  tätt 
  sittande 
  sköldlika 
  

   fjäll, 
  som 
  äro 
  utmärkande 
  för 
  alla 
  vegetativa 
  delar 
  hos 
  

   Elceagnus. 
  De 
  bestå 
  af 
  en 
  fot 
  af 
  10 
  — 
  12 
  tätt 
  packade 
  kollen- 
  

   kymatiska 
  celler, 
  som 
  uppbära 
  ett 
  fjäll 
  med 
  central 
  vidfäst- 
  

   ningspunkt, 
  sammansatt 
  af 
  radierande 
  celler. 
  Jag 
  har 
  sett 
  

   dem 
  uppkomma 
  derigenom, 
  att 
  en 
  ovalt 
  aflång 
  cell 
  uppstått 
  

   genom 
  delning 
  af 
  en 
  epidermiscell. 
  Denna 
  begynnelsecell^ 
  

   som 
  ligger 
  med 
  långsidan 
  mot 
  epidermis, 
  delar 
  sig 
  uti 
  radie- 
  

   rande 
  dotterceller. 
  Vid 
  basen 
  uppstår 
  den 
  omnämda 
  foten 
  

   genom 
  delning. 
  Den 
  talrika 
  förekomsten 
  af 
  dessa 
  fjäll, 
  som 
  

   uppstå 
  mycket 
  tidigt, 
  lemnar 
  ett 
  kraftigt 
  skydd 
  åt 
  knoppen, 
  

   hvarför 
  någon 
  kutikula 
  ej 
  är 
  behöflig. 
  

  

  Knoppfjällen, 
  isynnerhet 
  de 
  yttre, 
  affallande, 
  äro 
  af 
  

   väsendtligen 
  olika 
  byggnad 
  på 
  olika 
  höjd. 
  Ett 
  tvärsnitt 
  af 
  

   basen, 
  som 
  är 
  nästan 
  triangelformig 
  till 
  omkretsen, 
  består 
  af 
  

   två 
  slags 
  väfnader, 
  en 
  kollenkymväfnad 
  och 
  ett 
  tunnväggigt 
  

   parenkym. 
  Kollenkymet 
  är 
  mägtigast 
  på 
  insidan, 
  der 
  det 
  

   bildar 
  flere 
  lager 
  af 
  tätt 
  packade, 
  små 
  celler 
  med 
  svällande 
  

   membraner, 
  och 
  uti 
  kanterna, 
  som 
  helt 
  och 
  hållet 
  fyllas 
  

   deraf. 
  Svagast 
  är 
  det 
  vid 
  yttre 
  kanten, 
  der 
  det 
  upptager 
  

   2 
  — 
  3 
  lager. 
  Midten 
  af 
  basen 
  fylles 
  med 
  tunnväggigt, 
  svagt 
  

   klorofyllförande 
  parenkym. 
  Den 
  öfre 
  delen 
  af 
  fjället 
  ut- 
  

   göres 
  till 
  större 
  delen 
  af 
  tunnväggigt 
  parenkym 
  med 
  inter- 
  

   cellularrum, 
  som 
  äro 
  temligen 
  stora. 
  Det 
  är 
  tydligt, 
  att 
  

   kollenkymet 
  bildar 
  det 
  yttre, 
  och 
  parenkymet 
  det 
  inre 
  bark- 
  

   lagret. 
  Ur 
  fysiologisk 
  synpunkt 
  är 
  kollenkymet 
  att 
  betrakta 
  

   som 
  en^skyddande 
  och 
  stödjande 
  väfnad. 
  

  

  Om 
  man 
  närmare 
  tager 
  i 
  betraktande 
  fjällets 
  öfre 
  och 
  

   mellersta 
  del, 
  skall 
  man 
  finna, 
  att 
  denna 
  företer 
  en 
  utbugt- 
  

   ning 
  midfc 
  för 
  medelnerven, 
  men 
  afsmalnar 
  mot 
  sidorna. 
  

   Väfnaderna 
  ofestalta 
  sis; 
  olika 
  iiti 
  denna 
  mellersta 
  bredare 
  

   del 
  och 
  de 
  smalare 
  delarne 
  på 
  ömse 
  sidor. 
  Midt 
  för 
  medel- 
  

   nerven 
  uppträder 
  kollenkym 
  innanför 
  epidermis 
  till 
  en 
  mäg- 
  

   tighet 
  af 
  omkring 
  tre 
  lager. 
  Den 
  öfriga 
  och 
  större 
  delen 
  

   af 
  grundväfnaden 
  består, 
  såsom 
  nämdt 
  är, 
  af 
  tunnväggigt 
  

   parenkym, 
  som 
  är 
  svagt 
  klorofyllförande 
  samt 
  för 
  öfrigt 
  med 
  

   ett 
  grumligt 
  innehåll. 
  Här 
  och 
  der 
  uti 
  denna 
  väfnad 
  före- 
  

   komma 
  grupper 
  af 
  något 
  tjockare 
  celler, 
  som 
  äro 
  fylda 
  af 
  

   ett 
  brunt 
  harts. 
  Dessa 
  cellers 
  membraner 
  äro 
  brunfärgade 
  

  

  