﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VET.-AKAD. 
  HANDL. 
  BAND 
  6. 
  N:0 
  15. 
  21 
  

  

  af 
  hartset 
  ocli 
  färgas 
  ej 
  biåa 
  af 
  jodzinkklorid. 
  De 
  ofvan 
  

   nämda 
  smalare 
  sidodelarne 
  på 
  ömse 
  sidor 
  om 
  den 
  centrala 
  

   utbugtningen 
  förete 
  stundom 
  en 
  egendomlig 
  väfnad. 
  

  

  På 
  dessa 
  ställen 
  öfvergår 
  nämligen 
  stundom 
  parenkymet 
  

   under 
  yttre 
  epidermis 
  till 
  palissadparenkym 
  (fig. 
  8). 
  Det 
  

   består 
  af 
  två 
  rader 
  palissadformigt 
  stälda, 
  rektangulära 
  celler. 
  

   Vanligen 
  är 
  det 
  ej 
  tydligen 
  differentieradt, 
  i 
  det 
  blott 
  en 
  

   och 
  annan 
  cell 
  är 
  utdragen 
  inåt, 
  men 
  de 
  flesta 
  rundade 
  såsom 
  

   den 
  öfriga 
  väfnaden. 
  Uti 
  den 
  nyss 
  bildade 
  knoppens 
  fjäll 
  

   finnes 
  detta 
  palissadparenkym 
  i 
  form 
  af 
  qvadratiska 
  celler, 
  

   som 
  äro 
  tydligt 
  ordnade 
  i 
  två 
  rader 
  strax 
  under 
  yttre 
  epider- 
  

   mis. 
  Dessa 
  qvadratiska 
  celler 
  äro 
  starkt 
  klorofyllförande, 
  då 
  

   deremot 
  den 
  öfriga 
  väfnaden 
  är 
  klorofyllfattig. 
  Denna 
  om- 
  

   ständighet 
  karakteriserar 
  detta 
  parenkym 
  uti 
  den 
  unga 
  knop- 
  

   pen 
  såsom 
  den 
  företrädesvis 
  assimilerande 
  väfnaden, 
  ett 
  för- 
  

   hållande, 
  som 
  talar 
  för 
  att 
  uppfatta 
  densamma 
  såsom 
  ett 
  

   palissadparenkym. 
  Ett 
  anmärkningsvärdt 
  förhållande 
  är, 
  att 
  

   hos 
  dessa 
  fjäll 
  liksom 
  äfven 
  hos 
  andra, 
  der 
  antydningar 
  till 
  

   palissadparenkym 
  förefinnas, 
  "detta 
  ej 
  uppträder 
  på 
  fjällets 
  

   öfre 
  (inre) 
  sida, 
  som 
  man 
  i 
  analogi 
  med 
  bladen 
  skulle 
  vänta, 
  

   utan 
  på 
  dess 
  undre 
  (yttre). 
  Detta 
  beror 
  derpå, 
  att, 
  om 
  någon 
  

   assimilationsprocess 
  skall 
  kunna 
  ega 
  rum 
  hos 
  fjällen, 
  endast 
  

   dess 
  yttre 
  för 
  ljuset 
  utsatta 
  sida 
  kan 
  modifieras 
  härför. 
  Då 
  

   fjällen 
  (de 
  inre) 
  af 
  Elceagnus 
  utvuxit 
  till 
  blad, 
  utvecklas 
  hos 
  

   dessa 
  palissadparenkymet 
  såsom 
  vanligt 
  på 
  den 
  öfre 
  sidan. 
  

  

  På 
  fjällets 
  inre 
  sida 
  (uti 
  dess 
  öfre 
  och 
  mellersta 
  del) 
  

   uppträder 
  yttre 
  barklaget 
  i 
  form 
  af 
  en 
  rad 
  qvadratiska 
  celler, 
  

   som 
  äro 
  tätt 
  packade 
  samt 
  försedda 
  med 
  tunna 
  membraner. 
  

   De 
  affallande 
  fjällens 
  membraner 
  blåfärgas 
  af 
  jodzinkklorid. 
  

   Kärlknippena 
  äro 
  tätt 
  hopträngda 
  till 
  en 
  medelnerv. 
  Denna 
  

   utsänder 
  sidogrenar, 
  hvilkas 
  smågrenar 
  fortlöpa 
  uti 
  paren- 
  

   kymet 
  och 
  anastomosera 
  med 
  hvarandra. 
  

  

  Kärlknippena 
  bestå 
  af 
  spiralkärl 
  och 
  trakeider 
  i 
  veddelen 
  

   samt 
  silrör(?) 
  och 
  kambiform 
  uti 
  bastet. 
  De 
  fina 
  anastomose- 
  

   rande 
  grenarna 
  utgöras 
  endast 
  af 
  trakeider. 
  Kärlknippena 
  äro 
  

   omgifna 
  af 
  en 
  tydlig 
  strängskida 
  af 
  tunnväggiga 
  celler. 
  

  

  Crataegus 
  coccinea 
  L. 
  (Fig. 
  7, 
  9). 
  

  

  Dennas 
  fjäll 
  äro 
  bruna, 
  glatta, 
  glänsande. 
  De 
  yttersta 
  äro 
  

   bredt 
  triangelformiga 
  med 
  en 
  kort 
  vanligen 
  tretandad 
  spets 
  

  

  