﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VET.-AKAD. 
  HANDL. 
  BAKD 
  6. 
  N:0 
  15. 
  25 
  

  

  Cephalotaxus 
  drupacea 
  S. 
  & 
  Z. 
  (= 
  C. 
  Fortunei 
  HOOK.). 
  

  

  (Fig. 
  16—18, 
  22). 
  

  

  Knoppfjällen 
  hos 
  detta 
  barrträd 
  äro 
  i 
  likhet 
  med 
  öfriga 
  

   till 
  Taxineae 
  hörande 
  slägten 
  till 
  sitt 
  yttre 
  betydligt 
  af- 
  

   vikande 
  från 
  dem, 
  som 
  tillhöra 
  Abietineae. 
  De 
  äro 
  temligen 
  

   korta, 
  småningom 
  lansettlikt 
  tillspetsade 
  och 
  tjockleken 
  är 
  

   såsom 
  hos 
  de 
  flesta 
  fjäll 
  småningom 
  aftagande 
  mot 
  spetsen. 
  

   Till 
  den 
  yttre 
  formen 
  äro 
  de 
  äfven 
  dimorfa 
  dels 
  temligen 
  

   smala 
  med 
  trubbiga 
  kanter 
  dels 
  bredare 
  med 
  utdragna 
  hinn- 
  

   aktiga 
  kanter. 
  

  

  Bpidermis, 
  både 
  den 
  yttre 
  och 
  den 
  inre, 
  utgöres 
  af 
  lik- 
  

   artade., 
  i 
  tvärsnitt 
  rundadt 
  qvadratiska, 
  i 
  längdsnitt 
  rektangu- 
  

   lära 
  celler. 
  Yttre 
  membranen 
  är 
  temligen 
  förtjockad, 
  isyn- 
  

   nerhet 
  hos 
  yttre 
  epidermis. 
  Den 
  färgas 
  brun 
  af 
  jodzink- 
  

   klorid 
  och 
  intensivt 
  röd 
  af 
  anilin. 
  Dock 
  uppnår 
  förtjocknin- 
  

   gen 
  ej 
  på 
  långt 
  när 
  den 
  betydenhet, 
  som 
  hos 
  fjällen 
  af 
  Picea 
  

   och 
  Pinus. 
  Under 
  sin 
  första 
  utveckling 
  äro 
  epidermiscellerna 
  

   något 
  stärkelseförande, 
  men 
  denna 
  egenskap 
  försvinner 
  snart 
  

   och 
  cellerna 
  fyllas 
  sedermera 
  af 
  ett 
  brunt 
  harts. 
  Klyföpp- 
  

   ningar 
  finnas, 
  ehuru 
  sparsamt. 
  Epidermis 
  saknar 
  alla 
  slags 
  

   trikomer. 
  Inre 
  epidermis 
  undergår 
  efter 
  knoppens 
  utspric- 
  

   kande 
  en 
  betydlig 
  förändring, 
  i 
  det 
  att 
  de 
  ursprungligen 
  enkla 
  

   epidermiscellerna 
  dela 
  sig 
  till 
  en 
  ilerskiktig 
  väfnad 
  af 
  följande 
  

   utseende. 
  Den 
  består 
  af 
  2 
  — 
  3 
  rader 
  oregelbundet 
  qvadratiska 
  

   1. 
  rektangulära 
  celler, 
  hvilka 
  stå 
  palissadlikt 
  ordnade 
  (fig. 
  

   16). 
  Det 
  innersta 
  lagrets 
  celler 
  äro 
  längst, 
  regelbundet 
  rek- 
  

   tangulära, 
  till 
  formen 
  liknande 
  bladets 
  palissadparenkym. 
  

   Ofta 
  är 
  en 
  dylik 
  cell 
  genom 
  en 
  rät 
  1. 
  sned 
  skiljevägg 
  delad 
  

   i 
  två 
  dotterceller, 
  som 
  tillväxa 
  likformigt, 
  så 
  att 
  de 
  ständigt 
  

   komma 
  att 
  ligga 
  midt 
  för 
  hvarandra. 
  Det 
  yttre 
  lagrets 
  celler, 
  

   som 
  tjenstgöra 
  såsom 
  den 
  egentliga 
  epidermis, 
  äro 
  oregel- 
  

   bundna, 
  qvadratiska 
  eller 
  polyedriska. 
  An 
  ligga 
  dessa 
  midt 
  

   för 
  en 
  af 
  de 
  långsträckta, 
  än 
  ligga 
  de 
  emellan, 
  då 
  deras 
  inre 
  

   membraner 
  skjuta 
  kilformigt 
  in. 
  Härigenom 
  komma 
  dessa 
  

   cellers 
  inre 
  membraner 
  ej 
  att 
  ligga 
  i 
  samma 
  linea, 
  som 
  fallet 
  

   eljest 
  plägar 
  vara 
  hos 
  epidermiscellerna, 
  utan 
  de 
  bilda 
  en 
  

   vinklad 
  linea 
  än 
  utåt 
  och 
  än 
  inåt. 
  Alla 
  dessa 
  celler 
  äro 
  för- 
  

   sedda 
  med 
  temligen 
  förtjockade 
  membraner 
  med 
  ljusbrytande 
  

   porer. 
  Längst 
  har 
  förtjockningen 
  framskridit 
  uti 
  det 
  innersta 
  

  

  