﻿26 
  E. 
  ADLRRZ, 
  BIDRAG 
  TILL 
  KNOPPFJÄLLENS 
  ANATOMI. 
  

  

  lagret 
  af 
  långsträckta 
  celler. 
  Vid 
  behandling 
  med 
  jodzink- 
  

   klorid 
  färgas 
  membranerna 
  gulbruna. 
  Stundom 
  färgas 
  en 
  

   och 
  annan 
  cell 
  i 
  det 
  yttre 
  lagret 
  åtminstone 
  delvis 
  blå. 
  Af 
  

   anilin 
  färgas 
  membranerna 
  röda, 
  dock 
  ej 
  så 
  intensivt, 
  som 
  

   den 
  yttre 
  cellväggen. 
  Innehållet 
  i 
  dessa 
  celler 
  är 
  i 
  början 
  

   stärkelse 
  och 
  protoplasma. 
  Dessa 
  ämnen 
  försvinna 
  snart 
  och 
  

   uti 
  det 
  yttre 
  lagret 
  uppträder 
  ett 
  brunt 
  harts. 
  De 
  öfriga 
  

   cellerna 
  blifva 
  till 
  större 
  delen 
  fylda 
  med 
  luft. 
  Denna 
  egen- 
  

   domligt 
  utbildade 
  epidermis 
  förekommer 
  ej 
  öfver 
  hela 
  fjällets 
  

   inre 
  sida. 
  Uti 
  tvärsnitt 
  sträcker 
  den 
  sig 
  ej 
  öfver 
  fjällets 
  

   hela 
  bredd, 
  utan 
  bildar 
  en 
  skarpt 
  utskjutande 
  upphöjning, 
  

   som 
  på 
  ömse 
  sidor 
  slutar 
  ett 
  stycke 
  från 
  kanten. 
  På 
  ett 
  

   längdsnitt 
  synes 
  väfnaden 
  bilda 
  en 
  rundad 
  utskjutning 
  något 
  

   nedom 
  fjällets 
  midt. 
  Stundom 
  finnes 
  ännu 
  en 
  dylik 
  bildning 
  

   ofvan 
  den 
  förra 
  (fig. 
  22). 
  Den 
  ifrågavarande 
  epidermisväf- 
  

   naden 
  förekommer 
  ej 
  på 
  alla 
  fjällens 
  utvecklingsstadier. 
  Den 
  

   saknas 
  på 
  de 
  den 
  outspruckna 
  knoppen 
  omgifvande 
  fjällen 
  och 
  

   påträffas 
  endast 
  på 
  de 
  vid 
  skottets 
  bas 
  qvarsittande. 
  Men 
  

   hos 
  dessa 
  förekommer 
  den, 
  efter 
  hvad 
  jag 
  trott 
  mig 
  finna, 
  

   temligen 
  konstant. 
  I 
  afseende 
  på 
  denna 
  väfnads 
  utveckling 
  

   har 
  jag 
  funnit, 
  att 
  den 
  uppkommer 
  genom 
  delning 
  af 
  de 
  ur- 
  

   sprungligen 
  enkla 
  epidermiscellerna 
  och 
  att 
  den 
  derför 
  är 
  att 
  

   räkna 
  till 
  epidermis. 
  På 
  unga 
  fjäll 
  finner 
  man, 
  att 
  början 
  

   härtill- 
  göres 
  derigenom, 
  att 
  de 
  inre 
  epidermiscellerna 
  för- 
  

   länga 
  sig 
  inåt 
  och 
  skiljeväggar 
  bildas. 
  Dottercellerna 
  tillväxa 
  

   sedan 
  och 
  membranerna 
  förtjockas, 
  så 
  att 
  ofvan 
  nämda 
  väf- 
  

   nad 
  uppstår. 
  De 
  celler, 
  som 
  ligga 
  mellan 
  denna 
  epidermis 
  

   och 
  medelnerven, 
  blifva 
  af 
  trycket 
  hopklämda. 
  Uti 
  dessa 
  

   hopklämda 
  celler 
  uppstår 
  slutligen 
  ett 
  brunt 
  harts, 
  som 
  an- 
  

   griper 
  och 
  delvis 
  sönderspränger 
  membranerna. 
  Följden 
  häraf 
  

   blir, 
  att 
  luckor 
  uppstå 
  mellan 
  epidermis 
  och 
  parenkymet. 
  

   Slutligen 
  vidgas 
  dessa, 
  så 
  att 
  epidermisväfnaden 
  lossnar 
  och 
  

   afPaller. 
  Denna 
  omständighet 
  är 
  ett 
  nytt 
  bevis 
  för 
  denna 
  

   väfnads 
  identitet 
  med 
  epidermis, 
  ty 
  det 
  är 
  hos 
  knoppfjällen 
  

   mycket 
  vanligt, 
  att 
  epidermis, 
  isynnerhet 
  den 
  inre, 
  vid 
  fjäl- 
  

   lens 
  vissnande 
  affaller. 
  

  

  Under 
  öfre 
  epidermis 
  och 
  strax 
  utanför 
  medelnerven 
  

   befinner 
  sig 
  en 
  hartsgång. 
  Den 
  är 
  till 
  sin 
  natur 
  en 
  sekret- 
  

   förande 
  intercellulargång. 
  Dessa 
  hartsgångar 
  äro 
  af 
  betydlig 
  

   längd. 
  Uti 
  unga 
  fjäll 
  är 
  hartsafsöndringen 
  obetydlig, 
  men 
  

   tilltager 
  sedan 
  med 
  dessas 
  ålder. 
  Gångarna 
  omgifvas 
  af 
  paren- 
  

  

  