﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  TET.-AKAD. 
  HANDL. 
  BAND 
  6. 
  N:0 
  15. 
  27 
  

  

  kym, 
  som 
  är 
  olikformigt 
  med 
  den 
  omgifvande 
  väfnaden. 
  

   Detta, 
  som 
  består 
  af 
  tre 
  lager 
  af 
  smala, 
  rektangulära, 
  koncen- 
  

   triskt 
  ordnade 
  celler 
  (fig. 
  18), 
  kallar 
  de 
  Bart 
  epitel. 
  Epitel- 
  

   väfnaden 
  kan 
  vara 
  enkel 
  eller 
  flerskiktig, 
  såsom 
  här. 
  Enligt 
  

   DE 
  Bart 
  uppkomma 
  dylika 
  gångar 
  på 
  få 
  undantag 
  när 
  scliizo- 
  

   gent. 
  Detta 
  kan 
  iakttagas 
  vid 
  undersökning 
  af 
  olika 
  utveck- 
  

   lingsstadier. 
  Uti 
  det 
  lägsta 
  stadiet, 
  jag 
  funnit, 
  är 
  inter- 
  

   cellularrummet 
  knappt 
  märkbart 
  större 
  än 
  de 
  öfriga 
  uti 
  när- 
  

   liggande 
  väfnad. 
  Det 
  är 
  omgifvet 
  af 
  fyra 
  stora 
  hartsförande 
  

   celler, 
  som 
  i 
  början 
  äfven 
  innehålla 
  något 
  klorofyll 
  (fig. 
  17). 
  

   Derpå 
  skjutas 
  dessa 
  åt 
  sidan 
  och 
  intercellularrummet 
  vidgas 
  

   (fig. 
  18). 
  Epitelcellerna, 
  som 
  i 
  början 
  voro 
  fyra 
  till 
  antalet 
  och 
  

   rundade, 
  dela 
  sig 
  sedan, 
  så 
  att 
  antalet 
  uppgår 
  till 
  7 
  — 
  8, 
  samt 
  

   blifva 
  tilltryckt 
  rektangulära 
  till 
  formen. 
  Slutligen 
  upplöses 
  

   en 
  och 
  annan 
  cellvägg. 
  Häraf 
  framgår, 
  att, 
  om 
  ock 
  uppkom- 
  

   sten 
  och 
  utvecklingen 
  af 
  hartsgången 
  är 
  schizogen, 
  så 
  blir 
  

   den 
  slutliga 
  volymtillväxten 
  lysigen. 
  Hartset 
  afsöndras 
  an- 
  

   tagligen 
  ur 
  cellinnehållet 
  och 
  ej 
  ur 
  membranen. 
  Ett 
  stöd 
  

   för 
  denna 
  åsigt, 
  som 
  blifvit 
  uttalad 
  af 
  Hanstein 
  (anförda 
  af- 
  

   handling), 
  torde 
  lemnas 
  af 
  den 
  omständigheten, 
  att 
  uti 
  yngre 
  

   epitelceller, 
  efter 
  hvad 
  jag 
  funnit, 
  hartsdroppar 
  stundom 
  på- 
  

   träfiTas, 
  omgifna 
  af 
  klorofyll. 
  

  

  Grundväfnaden 
  företer 
  ej 
  difi^erentiering 
  uti 
  inre 
  och 
  

   yttre 
  barklager. 
  Den 
  består 
  i 
  början 
  af 
  rundadt 
  kantiga, 
  

   tunnväggiga 
  celler 
  med 
  små 
  intercellularrum. 
  Egendomligt 
  

   för 
  dessa 
  (unga) 
  fjäll 
  är 
  den 
  jemförelsevis 
  stora 
  mägtighet, 
  

   grundväfnaden 
  eger 
  mellan 
  medelnerven 
  och 
  inre 
  epidermis, 
  

   som 
  derigenom 
  ofta 
  företer 
  en 
  utbugtning 
  af 
  inre 
  kanten 
  

   (ej 
  att 
  förvexla 
  med 
  den, 
  som 
  sedan 
  bildas 
  af 
  den 
  flerskik- 
  

   tade 
  epidermis), 
  som 
  eljest 
  plägar 
  vara 
  insvängd 
  hos 
  de 
  flesta 
  

   fjäll. 
  Kärlknippet 
  kommer 
  härigenom 
  att 
  ofta 
  synas 
  ligga 
  

   nästan 
  i 
  midten. 
  Då 
  dertill 
  kommer, 
  att 
  i 
  detta 
  stadium 
  

   cellerna 
  äro 
  nästan 
  likartade 
  uti 
  grundväfnaden 
  öfver 
  och 
  

   under 
  kärlknippet, 
  så 
  synes 
  häraf, 
  att 
  fjället 
  betydligt 
  afviker 
  

   från 
  den 
  vanliga 
  bifaciala 
  typen 
  och 
  något 
  näj;mar 
  sig 
  den 
  

   centriska. 
  Cellerna 
  innehålla 
  i 
  början 
  riklig 
  stärkelse, 
  isyn- 
  

   nerhet 
  är 
  detta 
  fallet 
  med 
  dem, 
  som 
  ligga 
  närmast 
  epidermis. 
  

   Strax 
  under 
  yttre 
  epidermis 
  bildas 
  stundom 
  ett 
  föga 
  mägtigt 
  

   korklager. 
  Här 
  och 
  der 
  uti 
  grundväfnaden 
  förekomma 
  en- 
  

   staka 
  torta 
  sklerenkymceller. 
  De 
  förändringar, 
  som 
  den 
  inre 
  

   grundväfnaden 
  undergår, 
  hafva 
  blifvit 
  omnämda 
  vid 
  afhand- 
  

  

  