﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VET.-AKAD. 
  HANBL. 
  BAND 
  6. 
  N:0 
  15. 
  33 
  

  

  Kärlknippena 
  bestå 
  af 
  två 
  delar: 
  1) 
  bast- 
  och 
  veddelen 
  2) 
  

   ett 
  denna 
  delvis 
  omgifvande 
  sklerenkym, 
  som 
  jemte 
  en 
  annan 
  

   väfnad 
  bildar 
  en 
  strängskida. 
  

  

  Sklerenkymet 
  utgöres 
  äfven 
  af 
  tvenne 
  delar: 
  en 
  af 
  betyd- 
  

   ligare 
  mägtigliet 
  liggande 
  på 
  kärlknippets 
  utsida, 
  gränsande 
  till 
  

   bastdelen, 
  ocb 
  en 
  mindre 
  blott 
  af 
  några 
  få 
  celler 
  bestående 
  del, 
  

   som 
  ligger 
  midt 
  emot 
  den 
  förra 
  vid 
  kärlknippets 
  insida, 
  grän- 
  

   sande 
  till 
  veddelen. 
  Båda 
  dessa 
  sklerenkymknippen 
  samman- 
  

   bindas 
  af 
  två 
  på 
  ömse 
  sidor 
  af 
  kärlknippet 
  löpande 
  rader 
  af 
  

   något 
  förtjockade 
  celler, 
  hvarigenom 
  den 
  ofvannämda 
  sträng- 
  

   skidan 
  uppkommer. 
  Kärlknippet 
  jemte 
  bast- 
  och 
  vedskleren- 
  

   kymet 
  sträcker 
  sig 
  från 
  det 
  tunnväggiga 
  parenkymet 
  vid 
  

   fjällets 
  öfre 
  kant 
  till 
  motsvarande 
  väfnad 
  vid 
  dess 
  inre. 
  Bast- 
  

   sklerenkymets 
  knippe 
  är 
  bredast 
  mot 
  yttre 
  kanten, 
  som 
  bildar 
  

   en 
  bågformigt 
  böjd 
  linie. 
  Det 
  afsmalnar 
  derpå 
  betydligt 
  mot 
  

   sin 
  inre 
  kant. 
  Då 
  dertill 
  kommer, 
  att 
  bast- 
  och 
  veddelen 
  uti 
  

   kärlknippet 
  på 
  samma 
  sätt 
  successivt 
  afsmalna 
  mot 
  inre 
  kan- 
  

   ten, 
  följer 
  häraf, 
  att 
  kärlknippet 
  med 
  sitt 
  sklerenkym 
  får 
  ut- 
  

   seendet 
  af 
  en 
  cirkelsektor. 
  Afven 
  hos 
  bladen 
  af 
  denna 
  växt 
  

   förefinnas 
  både 
  bast- 
  och 
  vedsklerenkj^m. 
  Men 
  de 
  äro 
  der 
  

   af 
  ungefär 
  samma 
  mägtighet. 
  Hos 
  fjällen 
  deremot 
  är 
  ved- 
  

   sklerenkymet 
  reduceradt. 
  Hvad 
  som 
  ofvan 
  blifvit 
  sagdt 
  om 
  

   kärlknippet, 
  gäller 
  isynnerhet 
  om 
  det 
  mediana, 
  som 
  är 
  mest 
  

   utveckladt. 
  De 
  öfriga 
  äro 
  mer 
  eller 
  mindre 
  reducerade. 
  Skle- 
  

   renkymcellerna 
  höra 
  till 
  det 
  s. 
  k. 
  långa 
  slaget. 
  Graden 
  af 
  

   förtjockning 
  är 
  mycket 
  vexlande, 
  i 
  det 
  att 
  lumen 
  är 
  än 
  tem- 
  

   ligen 
  stort 
  än 
  knappast 
  märkbart. 
  Af 
  jodzinkklorid 
  färgas 
  de 
  

   bruna 
  till 
  gula 
  med 
  skarpt 
  röd 
  gränslamell 
  mellan 
  hvarje 
  cell. 
  

  

  Bastdelen 
  består 
  af 
  i 
  tvärsnitt 
  rundade 
  större 
  celler, 
  som 
  

   antagligen 
  äro 
  silrör, 
  samt 
  trängre, 
  kantiga 
  kambiformceller. 
  

   Dessa 
  väfnader 
  färgas 
  blåa 
  af 
  jodzinkklorid. 
  Veddelen 
  utgöres 
  

   af 
  några 
  få, 
  trånga, 
  triangelformigt 
  ordnade 
  trakéer. 
  Trakéerna, 
  

   som 
  äro 
  spiralkärl, 
  färgas 
  röda 
  i 
  jodzinkklorid. 
  Kärlknippena 
  

   äro 
  omkring 
  fem 
  till 
  antalet 
  och 
  löpa 
  parallelt 
  med 
  hvarandra 
  

   utan 
  att 
  anastomosera. 
  Det 
  mellersta 
  och 
  största 
  löper 
  genom 
  

   fjällets 
  midt 
  ända 
  ut 
  till 
  ett 
  kort 
  stycke 
  från 
  spetsen. 
  De 
  

   andra, 
  som 
  gå 
  två 
  på 
  hvardera 
  sidan, 
  utgå 
  vid 
  basen 
  nära 
  hvar- 
  

   andra, 
  skilja 
  sig 
  sedan 
  åt 
  och 
  sluta 
  ett 
  stycke 
  nedom 
  fjällets 
  

   kanter. 
  

  

  o 
  

  

  o 
  

  

  