﻿48 
  E. 
  ADLEKZ, 
  BIDRAG 
  TILL 
  KNOPPFJÄLLENS 
  ANATOMI. 
  

  

  kymceller. 
  De 
  färgas 
  blåa 
  af 
  jodzinkklorid. 
  Denna 
  väfnad 
  

   företer 
  den 
  för 
  knoppfjällen 
  egendomliga 
  längdsprickningen, 
  

   som 
  försiggår 
  mycket 
  tidigt. 
  Jag 
  iakttog 
  den 
  på 
  de 
  innersta 
  

   (sist 
  bildade) 
  fjällen 
  uti 
  en 
  knopp 
  tagen 
  ^Vio 
  1880. 
  Denna 
  

   omständighet 
  tyckes 
  visa, 
  att 
  nämda 
  bildning 
  ej 
  är 
  en 
  till- 
  

   fällig 
  följd 
  af 
  en 
  slutligen 
  inträdande 
  desorganisation, 
  utan 
  ett 
  

   genom 
  afpassning 
  förvärfvadt 
  och 
  sig 
  fortplantande 
  medel 
  till 
  

   skydd 
  för 
  knoppen. 
  

  

  Angående 
  relationen 
  mellan 
  förhartsningen 
  af 
  fjällens 
  öfre 
  

   del 
  och 
  de 
  ofvan 
  nämda 
  korkbågarne 
  torde 
  af 
  det 
  föregående 
  

   framgå, 
  att 
  den 
  förra 
  är 
  till 
  tiden 
  föregående 
  och 
  således 
  ej 
  

   beroende 
  af 
  de 
  senare. 
  I 
  motsatt 
  fall 
  skulle 
  fjällens 
  öfre 
  del 
  

   vara 
  liksom 
  afskurna 
  genom 
  peridermet, 
  och 
  cellqvalitetens 
  

   dödande 
  vara 
  en 
  följd 
  häraf. 
  Denna 
  senare 
  uppfattning, 
  som 
  

   jag 
  i 
  början 
  hyste, 
  har 
  blifvit 
  vederlagd 
  dels 
  af 
  utvecklingen 
  

   och 
  dels 
  af 
  förhållandet 
  hos 
  de 
  inre 
  fjällen, 
  der 
  en 
  liknande 
  

   hartsafsöndring 
  finnes 
  utan 
  korkväfnad. 
  Korkens 
  uppgift 
  är 
  

   här, 
  såsom 
  ofta 
  inom 
  växtriket, 
  att 
  bekläda 
  en 
  lefvande 
  växt- 
  

   del 
  för 
  att 
  skydda 
  den 
  mot 
  en 
  annan, 
  som 
  på 
  något 
  sätt 
  blif- 
  

   vit 
  skadad. 
  En 
  likartad 
  uppgift 
  hafva, 
  som 
  vi 
  sett, 
  de 
  kon- 
  

   centriska 
  korklager, 
  som 
  omgifva 
  slemkaviteterna 
  hos 
  Heritiera. 
  

  

  Kärlknippena 
  äro 
  ganska 
  små 
  och 
  saknas 
  ofta 
  totalt. 
  Då 
  

   de 
  finnas, 
  äro 
  de 
  tre, 
  ett 
  centralt 
  och 
  två 
  laterala. 
  Kärlen 
  äro 
  

   ytterst 
  få 
  och 
  trånga, 
  hvarföre 
  jag 
  först 
  antog, 
  att 
  dylika 
  ej 
  

   funnos. 
  Men 
  genom 
  macerering 
  uti 
  kokande 
  kalilut 
  lyckades 
  

   jag 
  konstatera 
  närvaron 
  af 
  några 
  fina 
  spiralkärl. 
  Bastet, 
  som 
  

   intager 
  större 
  delen 
  af 
  kärlknippet, 
  består 
  till 
  det 
  mesta 
  

   af 
  hartssäckar 
  jemte 
  något 
  kambiform 
  af 
  långa 
  tillspetsade 
  

   celler. 
  Hartssäckarne 
  äro 
  långa, 
  cylindriska, 
  med 
  tvära 
  eller 
  

   något 
  sneda 
  väggar. 
  De 
  äro 
  ordnade 
  i 
  tätt 
  till 
  hvarandra 
  lig- 
  

   gande 
  rader, 
  bildande 
  knippen. 
  Medelst 
  kalilut 
  har 
  jag 
  lyc- 
  

   kats 
  skilja 
  de 
  särskilda 
  raderna 
  och 
  säckarne 
  från 
  hvarandra. 
  

   Deras 
  membraner 
  äro 
  ganska 
  tunna 
  och 
  färgas 
  svagt 
  blåa 
  af 
  

   jodzinkklorid. 
  Innehållet 
  utgöres 
  af 
  ett 
  brunt, 
  kornigt 
  harts. 
  

  

  Caragana 
  arborescens 
  Låm. 
  

  

  Inre 
  byggnaden 
  öfverensstämmer 
  till 
  sina 
  allmänna 
  drag 
  

   med 
  den 
  hos 
  Amygdalus. 
  Fjällen 
  äro 
  till 
  sin 
  öfre 
  del 
  tunna, 
  

   bruna, 
  hinnaktiga, 
  till 
  den 
  nedre 
  tjocka, 
  fasta, 
  klorofyllförande. 
  

  

  