﻿46 
  

  

  BOHLIN, 
  UPSALA 
  OBSERVATORITJMS 
  POLHÖJD. 
  

  

  för 
  il, 
  u, 
  i^, 
  «4, 
  livarvid 
  i-^, 
  och 
  i^ 
  å 
  ena 
  samt 
  i^ 
  och 
  i^ 
  å 
  andra 
  

   sidan 
  vid 
  de 
  sydliga 
  stjärnorna 
  komina 
  att 
  motsvara 
  cirkellägena 
  

   venster 
  och 
  höger, 
  och 
  för 
  Polstjärnan 
  tvärt 
  om. 
  Om 
  man 
  

   tager 
  medeltal 
  af 
  de 
  värden 
  på 
  kvantiteterna 
  i^ 
  — 
  i^ 
  och 
  i^ 
  — 
  u, 
  

   som 
  samtliga 
  fullständiga 
  iakttagelser 
  af 
  sydliga 
  stjärnor 
  och 
  

   polstjärnan 
  lemna, 
  så 
  fås 
  följande 
  tal, 
  uttryckta 
  i 
  nivådelen 
  

   som 
  enhet. 
  

  

  Uppmärksammar 
  man 
  nu, 
  att 
  hvarje 
  kvantitet 
  i 
  betyder 
  

   det 
  antal 
  delstreck, 
  med 
  hvilket 
  niväblåsans 
  midt 
  ligger 
  till 
  

   venster 
  om 
  nivårörets 
  nollpunkt, 
  så 
  inses 
  af 
  ofvan 
  stående 
  tabell, 
  

   att 
  nivåns 
  noro^a 
  ända 
  under 
  tiden 
  mellan 
  andra 
  och 
  tredje 
  

   gruppens 
  inställningar 
  sänkt 
  sig 
  och 
  att 
  samma 
  ända 
  af 
  nivån 
  

   (den 
  norra) 
  under 
  tiden 
  mellan 
  första 
  och 
  fjärde 
  gruppens 
  in- 
  

   ställningar 
  åtminstone 
  icke 
  sänkt 
  sig 
  lika 
  mycket, 
  utan 
  snarare 
  

   höjt 
  sig. 
  En 
  ändring 
  hos 
  vertikalcirkelnivån 
  under 
  loppet 
  af 
  

   en 
  iakttagelse 
  kan 
  i 
  allmänhet 
  bero 
  derpå, 
  att 
  instrumentets 
  

   s. 
  k. 
  vertikala 
  axel 
  icke 
  är 
  fullständigt 
  vertikal. 
  Men 
  att 
  den 
  an- 
  

   förda 
  företeelsen 
  icke 
  kan 
  bero 
  endast 
  på 
  denna 
  orsak 
  är 
  tyd- 
  

   ligt. 
  Ty 
  i 
  sådant 
  fall 
  borde 
  i^ 
  — 
  ?\ 
  icke 
  blott 
  vara 
  af 
  mot- 
  

   satt 
  tecken 
  mot 
  u 
  

  

  U, 
  utan 
  äfven 
  åtminstone 
  icke 
  vara 
  nu- 
  

  

  meriskt 
  mindre 
  än 
  denna. 
  Af 
  samma 
  skäl 
  medför 
  icke 
  an- 
  

   tagandet 
  af 
  en 
  konstant 
  förändring 
  i 
  läget 
  af 
  pelaren 
  eller 
  in- 
  

   strumentets 
  fasta 
  del 
  någon 
  förklaring 
  af 
  det 
  anförda 
  förhållan- 
  

   det. 
  Om 
  däremot 
  i 
  de 
  delar 
  af 
  instrumentet, 
  som 
  äro 
  vrid- 
  

   bara 
  kring 
  dess 
  vertikala 
  axel 
  några 
  förändringar 
  under 
  iakt- 
  

   tagelsernas 
  lopp 
  antagas 
  hafva 
  försiggått, 
  som 
  åstadkommit 
  

   konstanta 
  vexlingar 
  i 
  den 
  vinkel 
  hvilken 
  t. 
  ex. 
  nivåns 
  högra 
  

   ända 
  bildade 
  med 
  horizonten, 
  så 
  kunde 
  genom 
  detta 
  antagande 
  

   i 
  förening 
  med 
  antagandet 
  af 
  någon 
  eller 
  båda 
  af 
  de 
  andra 
  

   nyss 
  nämda 
  orsakerna 
  företeelsen 
  få 
  en 
  förklaring. 
  Betyda 
  

   ofvanstående 
  tal 
  något 
  annat 
  än 
  tillfällighet, 
  så 
  gifva 
  de 
  så- 
  

   ledes 
  äfven 
  en 
  antydan 
  om 
  sådana 
  förändringar. 
  Huru 
  dessa 
  

   kunna 
  hafva 
  uppkommit, 
  är 
  svårt 
  att 
  säga. 
  Möjligen 
  bero 
  de 
  

   på 
  en 
  olikformig 
  utvidgning 
  af 
  instrumentet, 
  förorsakad 
  af 
  den 
  

   uppvärmning, 
  som 
  den 
  vid 
  afläsningarna 
  använda 
  lampan 
  och 
  

   iakttagarens 
  kroppsvärme 
  medförde. 
  

  

  