ALLMÄN DEL. 



Crroddplantsutvecklingen. 



Groningen visar det för dicotyledona växter typiska för- 

 loppet och försiggår hos alla arterna på i hufvudsak samma 

 sätt. 



Fröna af de arter, som förekomma i låglandet, nämligen 

 .S. tridacti/lifes, S. adscendens och *S'. graniilata, gro kort efter 

 mognaden, och plantorna hinna redan samma år utveckla en 

 liten bladrosett. Det samma är furhållandet med S. adscen- 

 dens i alpina trakter, åtminstone på platser, där vegetations- 

 perioden ej är allt för kort och ogynnsam för frömognad. 

 Fröna af den alpina arten S. caespitosa gro vid odling kort 

 efter mognaden, men huruvida de i naturen på gynnsamma 

 lokaler hinna gro redan under mognadsåret, har jag ej kun- 

 nat med säkerhet konstatera. Dock tror jag, att så kan vara 

 förhållandet, eftersom artens frön mogna tidigt, framför allt 

 i hufvudskottets terminala frukt. De öfriga undersökta ar- 

 ternas frön mogna mer eller mindre mot slutet af den alpina 

 regionens korta vegetationsperiod, hvarför de i naturen gro 

 först följande vår. Inomhus kan man dock redan under mog- 

 nadsårets höst bringa till groning fröna af de alpina arterna 

 med undantag af S. stellaris och S. rivularis, hvilka behöfva 

 en eftermognadsperiod och först på våren blifva grobara. 

 För S. rivularis kan denna hvilperiod förkortas, om man un- 

 der hösten någon tid utsätter fröna för köld, h varefter de 

 genast kunna gro. Däremot tyckes hos S. stellaris frysning 

 ej kunna förkorta frönas långa hvilperiod. 



