b LINDMARK, DE SVENSKA SAXIFR AGA- ARTERNA. 



På fröskalet finnas mer eller mindre talrika och stora 

 papiller, som medverka vid fröets förankring vid jordytan. 

 Såsom jn ganska naturligt är, tyckes papillutvecklingen i 

 regel vara starkare hos de pä torra och blåsiga lokaler väx- 

 ande arterna. 



Något för flera Sojifraga-SbrteT utmärkande är den starka 

 utbildningen af rothår redan på den ur det brustna fröskalet 

 framstickande hufvudroten. Särskildt S. tridactylifes, S. an- 

 seendens, S. caespitosa och S. granulata utmärka sig i detta 

 afseende. Hos dessa har nämligen hufvudroten absorbtionshår, 

 redan då den börjar visa sig, ja hos S. caespitosa äro till och 

 med rothåren det första man får se vid fröskalets bristande. 

 Dessa fyra arter äro bland dem, som bruka växa på de sam- 

 tidigt torraste och för blåst mest utsatta lokalerna. För öf- 

 rigt gro dessa arters {S. caespitosa?) frön under mognadsåret, 

 d. v. s. under hög- eller eftersommaren, då jorden ej inne- 

 håller särdeles mycket fuktighet, hvarför en stark rothårsut- 

 veckling är af vikt för groddplantorna. Alla de öfriga ar- 

 ternas frön gro däremot, såsom förut är nämndt, först våren 

 efter mognaden, då ju jorden under en längre tid är genom- 

 dränkt med fuktighet, uppkommen genom smältande af fjäl- 

 lens snömassor. Att för alla dessa arter en betydligt svagare 

 rothårsutbildning är tillfyllest för det groende fröets förank- 

 ring vid jorden och fuktighetens uppsugande, är lätt att inse. 



Af de vårgroende arterna växa S. oppositifolia och S. nivalis 

 liksom de fyra nyss omnämnda arterna på mer eller mindre 

 torra och blåsiga lokaler. Båda arternas groddplantor få 

 talrika rothär först sedan roten hunnit växa ut ett litet stycke 

 ur fröskalet, och särskildt hos S. nivalis nå håren slutligen 

 en betydande längd. Af de undersökta arterna hafva S. 

 aizoides, S. stellaris och S. rivularis (likaså den norska arten S. 

 Äisoon) den svagaste rothärsutbildningen, hvilket står i sam- 

 band med dessa arters fuktiga och mera skyddade växtplats. 



Mängden och storleken af rothåren på den unga grodd- 

 plantans rot stå således i samband med växtlokalens beskaf- 

 fenhet med afseende på fuktighet och blåst. 



Själfva groningen försiggår på 1—2 veckor. Hjärtbladen 

 äro oskaftade, ungefär 1 mm. länga, mer eller mindre ägg- 

 runda — aflånga, glatta. Hypokotylens längd är endast 

 4 — 5 mm. 



