34 LINDMARK, DE SVENSKA SAXIFAöRA-ARTERNA. 



stämdt urskiljas såsom ett kraftskott. Härtill kommer, att 

 skottens riktning är varierande, i det en del äro nästan upp- 

 räta, fortsättande i rhizomets riktning, under det andra äro 

 mer eller mindre vågräta eller till och med i början nedät- 

 böjda, tjänstgörande såsom utlöpare. Hvilka skott, som la 

 den ena eller den andra riktningen, är fullkomligt obestämdt, 

 utan kan lika väl det öfversta som något af de nedre blifva 

 utlöpande. De uppräta eller föga utlöpande skotten äro mera 

 korta, grofva, tät- och storbladiga, under det utlöparna äro 

 längre och spensligare, bärande glest ställda små blad med 

 svagare utvecklad bladskifva. Sidoskottens första blad kunna 

 alldeles sakna skifva. 



Det förut nämnda förhållandet, att de flesta och krafti- 

 gaste birötterna utgå från rhizom-årsdelarnas yngsta del, är 

 lättförklarligt. Det är just från rhizomets yngsta del, som 

 sidoskotten utgå, och från nodi af de blad, som stödja sido- 

 skott, utbryta flera kraftiga, enkla birötter, hvilka skola 

 direkt upptaga näring åt det unga skottet. Både de verti- 

 kala och de utlöpande sidoskotten sakna birötter en längre 

 tid första året. Ännu vid moderplantans blomningstid synas 

 på de kraftigaste skotten endast några få små ansvällningar 

 på nodi, antydande de senare utbrytande birötterna. 



Sidoskotten skola typiskt gå i blom året efter det, hvar- 

 under de börjat utvecklas. Alla skott hinna dock icke under 

 första året nå en så hög grad af utveckling, att de redan 

 under andra året blifva florala, hvarför de under ännu ett 

 eller ett par år föra vegetativt lif. På exemplar med långt, gre- 

 nigt rhizom af flera årsdelar kan man därför, förutom med 

 terminal floral axel försedda rhizomgrenar, äfven finna från 

 äldre rhizomdeler utgående, rent vegetativa skott. Dessa 

 hafva såsom vanligt utväxt ur sitt moderskotts yngre del, 

 men växt så långsamt, att skotten ännu ej hunnit ingå i 

 det florala stadiet. Man kan äfven finna dylika rent vege- 

 tativa skott, hvilka genom äldre delars bortdöende blifvit 

 isolerade från moderplantan. Mycket vanligt är också att se 

 helt sterila, med grenigt rhizom försedda exemplar med läm- 

 ningar efter föregående årens florala axlar, men hvilkas blad- 

 bärande skott alla äro sterila. 



Sidoskottens bladställning visar inga egendomligheter 

 hos de vertikala skotten och hos de mera fina, småbladiga 

 utlöpare, hvilka krypa djupare ned i mossan. Däremot visar 



