46 LINDMARK, DE SVENSKA SAXIFRAGA-ARTERNA. 



Fröna kunna gro kort tid efter mognaden, men huruvida 

 de i naturen gro redan under mognadsåret, vet jag ej med 

 säkerhet. På grund af kapslarnes tämligen sena utveckling 

 anser jag det troligare, att fröna hvila öfver en vinter, innan 

 de gro. I alla händelser komma groddplantorna ej i blom- 

 ning förr än under det andra eller tredje året efter frö- 

 mognaden. 



De vegetativa delarne. S. nivalis har ett underjordiskt, 

 groft, lodrätt eller snedt uppåtstigande rhizom, som vanligen 

 är kort (1- — 2 cm.), men stundom kan nå en större längd 

 (ända till 6—7 cm.); detta är dock ovanligare och inträffar 

 mest på exemplar växande i högre regioner. På rhizomet 

 sitta talrika, mörka rester af örtblad. Vid nodi utgå ofta 

 i mycket stort antal birötter, hvilka äro ovanligt grofva och 

 kunna nå en längd af mera än 10 cm. E-ötterna äro pä sin 

 äldsta del alldeles ogrenade, men längre mot spetsen svagt 

 förgrenade med fina sidorötter. Hvarje arsdel af rhizomet 

 är mycket kort och förmultnar vanligen efter några få år. . 

 hvarför rhizomet då ej kan få någon större längd. Om där- 

 emot årsdelarna finnas kvar i flera år, blir rhizomet långt, 

 antingen enkelt eller mer eller mindre starkt förgrenadt. 



Särskildt utmärkande för rhizomet hos S. nivalis är den 

 ofantliga rikedomen på stora kristalldruser både i märgens 

 och barkens celler. De bestå af ett stort klotformigt parti 

 med därifrån utskjutande tappar. 



I rhizomets spets finnes en rosett af några få örtblad, 

 hvilka ofta vid blomningstiden äro åtminstone delvis döda. 

 De lefvande örtblad, som då synas i rhizomets spets, till- 

 höra ej hufvudskottet, utan sidoskott. I vecket af hufvud- 

 skottets blad anläggas nämligen knoppar, af hvilka antingen 

 endast den öfversta eller de 2 — 3 öfversta utväxa till (van- 

 ligen) vegetativa sidoskott. Det öfversta skottet blir kraf- 

 tigast och är det, som fortsätter uppbyggandet af det sym- 

 podiala rhizomet. Om några flera sidoskott utvecklas, äro de 

 svagare än det öfversta och blifva rhizomgrenar, hvilka förr 

 eller senare genom moderskottets afdöende isoleras till själf- 

 stäudiga individer. Jag tycker mig hafva funnit, att S. ni- 

 ralis i lägre trakter i regel utbildar endast ett sidoskott, 

 hvarför där den vegetativa individbildningen blir af under- 

 ordnad betydelse. I stället är den sexuella riklig. Högre 



