BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. III. N:0 2. 53 



Huru skulle den då kunna växa högt uppe i klippbranter, 

 dit frön, men inga bladrosetter genom vinden kunna föras? 



Blomman. (Tafl. III, bild. 2 och 3.) Denna är stor, gan- 

 ska sent utvecklad och tydligt proterandriskt dichogam. 



Kronbladens nedre hälft bär i kanten mer eller mindre 

 tätt ställda korta hår. 



Ben terminala blomman slår först ut och hinner långt 

 före de andra i utveckling. Denna blomma är oftast mer 

 eller mindre utbildad såsom honblomma med kraftigt gyne- 

 cium, men svagt eller odugligt andrecium. 



Vid blommans öppnande stå ståndarne tryckta intill hylle- 

 bladen och hafva korta, särdeles nedtill breda strängar. Inom 

 kort börja ståndarne utföra sina vanliga rörelser mot blom- 

 mans midt, hvarefter de åter böja sig ut. Under tiden stå 

 de korta stiften uppräta, tryckta mot h varandra med out- 

 vecklade märken. Kring stiften finnes en stor, något gropig 

 honingsdisk, hvilken afsöndrar riklig boning. Denna disk 

 är gulfärgad. under det stiften äro röda. Ståndarne hafva 

 en blekt ljusröd färg bidragande till skyltningen. 



Sedan alla ståndarne åter böjt sig ut mot kronbladen, 

 börja stiften tillväxa. De böja sig nu ut från hvarandra och 

 breda ut de stora papillösa märkena. Under honstadiet har 

 blomman förändrat form något, i det den har blifvit mera 

 utbredd. Foderbladen stå visserligen fortfarande nästan upp- 

 räta, men kronbladen hafva böjt sig mera utåt mellan foder- 

 bladen. Efter pollinationen böjas stiften ännu mera ut från 

 hvarandra och honingsdisken försvinner nästan. Ståndar- 

 strängarne hafva åter böjt sig inåt och omsluta tätt den till- 

 växande frukten. Kapseln är nästan klotrund, ej öfver- 

 nående foderbladens spetsar. Fröna äro svartbrima, 0,7 mm. 

 långa, spolformiga, tätt beklädda med höga papiller. 



S. Aizooii. Jacq.I) 



Tafl. II, bild. 22, tafl. III, Inld. f)— 7. 



Af denna art har jag haft till undersökning endast i 

 Upsala botaniska trädgård odlade exemplar, hvarför jag, då 



Jfr Axell: Enoler (I): Warming. 



