BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 28. AFD. III. N:0 2. 69 



(lande hölje, som ger förökningskroppen förmåga att hvila 

 under ogynnsamma omständigheter. Båda de jämförda orga- 

 nen hafva till uppgift att vid första gynnsamma vegetations- 

 förhållanden gifva upphof till en ny individ. 



Det viktigaste, som skiljer förökningslökarne från de 

 vanliga sidoskotten hos de perenna växterna, är, att löken 

 aldrig kommer att utgöra någon del af den nya individen, 

 utan spelar rollen af blott och bart utgångspunkt och närings- 

 upplag för denna. Löken är således specielt utbildad för att 

 tjänstgöra såsom ett frö, och så snart denna funktion är slut, 

 dör löken. 



Något annat för förökningslökarne utmärkande är äfven, 

 att de, efter att vid moderplantans blomningstid hafva nått 

 sin fulla utveckling, hvila under sommarens torraste och var- 

 maste period. Först under den fuktigare eftersommaren och 

 hösten utveckla de bladiga skott. Härvid sträckas ej inter- 

 nodierna mellan lökfjällen, utan löken behåller sin karaktär 

 af lök. 



De vegetativa delarne. Dessa utgöras af en bladig axel, 

 som på sin nedersta del bär rötter och i bladvecken fJjrök- 

 ningslökar, på sin öfre del knoppar och florala sidoaxlar i 

 bladvecken samt en terminal blomma. 



Rotsystemet är i förhållande till växtens storlek svagt, 

 bestående af ett fåtal, 3 — 8 cm. långa, svagt grenade och 

 från de nedersta bladens fötter utgående birötter. I synnerhet 

 hos större exemplar kan man iakttaga en svag dimorfism i 

 rotsystemet, i det en del rötter äro nästan alldeles enkla och 

 mera köttiga, under det de andra äro fastare, finare och något 

 mera förgrenade. De senare äro äldre, i mekanisk riktning 

 onibildade rötter med uppgift att medverka vid växtens fast- 

 hållande och sitta på skottets understa del. De saftigare 

 rötterna hafva däremot hufvudsakligen näringsupptagande 

 till funktion; de äro yngre än de mekaniska och sitta of van- 

 för dessa. På våren hafva de utvecklats för att skaffa nä- 

 ring åt den hastigt uppväxande florala axeln. De saftiga 

 rötterna äro försedda med glesa insnörningar, ringlade. Detta 

 har antagligen förorsakats af rotförkortning för växtens ned- 

 dragande i jorden. 



På skottet kan man urskilja två delar, en underjordisk 

 och en ofvanjordisk del. Vid blomningstiden står plantan 



