BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. III. X:0 3. 7 



lökbildning började inträda, visade sig denna genom upp- 

 kommandet af tvä (mera sällan tre) små upphöjningar vid 

 öfre kanten af bladärret, en mot hvardera sidan af ärret. 

 Här har stjälkens ursprungliga väfnad öfvergått till en 

 meristematisk dylik, hvilken gifver upphof till en callus- 

 väfnad, visande sig såsom en liten, nästan half klotformig an- 

 svällning af c:a 2 — 2,5 mm:s diameter (fig. 2). Denna callus- 

 väfnad blir sedan utgångspunkten för den adventiva löken 

 och dé adventiva rötterna. ^ 



Genom liflig celldelning uppstår exogent en parenkyma- 

 tisk väfnad (fig. o), i hvars inre procambiala strängar med 

 väggförtjockningar uppstå. Dessa strängar gifva sedan upp- 

 hof till ledningssträngarne till löken och dess rötter.. Från 

 callusväfnaden börja snart skott och rötter utväxa (fig. 4 — 5). 

 I väfnadens spets bildas ett småcelligt meristem, en vegeta- 

 tionspunkt, hvilken på vanligt sätt gifver upphof till blad- 

 anlag kring skottspetsen. I dessa nybildade väfnader uppstå 

 likaså procambiala strängar, gifvande upphof till kärlsträn- 

 gar, hvilka förbindas med callusväfnadens strängar. Redan 

 innan skottet anlägges exogent, börja birötter anläggas endo- 

 gent. De senare bryta således ut ur callusväfnaden och af- 

 sticka genom sin hvita färg frän denna. 



Bladanlagen gifva upphof till hvita, köttiga fjäll, hvilka 

 tillväxa till riktiga lökfjäll af normalt utseende och med en 

 längd af ända till 1(3 mm. för de yttre fjällen. Sålunda 

 hinner på hösten af skottanlaget bildas en lök af ungefär en 

 hasselnöts storlek. Icke på långt när alla lökar hinna på 

 hösten sa långt i utveckling, utan äro. såsom förut nämnts, 

 en del lökar blott anlagda. Huruvida dessa lökanlag och 

 mindre lökar följande år kunna utvecklas vidare, vet jag 

 ännu ej. Callusväfnaden, hvarifran löken utgått, tillväxer, 

 så att den vid basen af löken bildar ett något rynkadt, dyn- 

 formigt parti, från hvilket lökens rötter, nu fiera till antalet 



^ Om utvecklingen af uppfattningen af de adventiva bildningarne, se A. 

 Hansen: Vergleichende Untersuchungen iiber Adventivbildungen bei den Pflan- 

 zen. (Abhandl. der Senckenbergischen Naturforschenden Ges., B. XII, Frankf. 

 a.;M. 1881.) — Någon ingående undersökning af callusväfnadens uppkomst och 

 utveckling, har jag ej utfört, då materialet ej läm])ade sig härför. Dylika 

 undersökningar på andra växter finnas utförda af bl. a. H. CRiciER: Einiges 

 iiber die Gewebsveränderungen bei der Fortpflanzung durch Stecklinge. Bo- 

 tan. Zeit. 1860, n:r 47. 



R. Stoll: Ueber die Bildung des Callus bei Stecklingen. Botan. Zeit. 

 1874, n:r 4G. 



A. Hansen (1. c). 



