12 CARLSON, OM VEGETATIONEN I NÅGRA SMÅLÄNDSKA SJÖAR. 



O. s. V.; 3) fältskiktet, som höjer sig betydligt ofvan vatten- 

 ytan. Mellan botten- och ytskiktet finnes i många fall ett 

 mellanskikt, till hvilket emellertid inom det af mig under- 

 sökta området ingen fanerogam växt typiskt torde höra. 

 Ofta händer det dock, att växter, som under gynnsammare 

 förhållanden nå upp i ett högre skikt, förekomma på så 

 stort djup, att de ej förmå tränga upp till vattenytan, utan 

 stanna i mellanskiktet, där de föra ett rent vegetativt lif; 

 på detta sätt har jag funnit Equisetum limosum, Scirpus la- 

 custris, Juncus supinus, Potamogdon perfoliata och crispa, 

 Myriop)hijllum alfcryiiflormn, Nympliaea alha. Dessutom tillhör 

 naturligtvis h varje ytskikts- eller fältskikts växt under ett 

 skede af sin utveckling mellanskiktet. Af kryptogama växter 

 skulle en del mossor och characeer kunna anses tillhöra detta 

 skikt — så har jag insamlat 4 dm. höga submersa individ af 

 Aniblystegium sco)pioides, och att NiteUa-SirternSi nå denna 

 höjd är ingenting ovanligt; när dessa växter förekomma på 

 djupare vatten och där, såsom vanligen är fallet, bilda en 

 tät matta, har det dock synts mig lämpligast att trots deras 

 jämförelsevis betydande höjd räkna dem till bottenskiktet. 

 Också kan det ej vara oriktigt att sätta höjdgränsen för 

 bottenskiktet olika allt efter vattnets djup, enär ju de flesta 

 submersa växter uppnå större hrijd på djupt än på grundt 

 vatten. Det skikt, som här benämnts »fältskiktet», kan och 

 bör i sin ordning uppdelas. Inom det här afsedda området 

 är Phragmiten den växt, som ofvan vattenytan uppnår den 

 största höjden. Så höjde sig denna växt vid blomningen i 

 Lillasjön på (JO cm. djup ända till 210 cm. och i medeltal 

 178 cm. ofvan vattenytan, när enskilda mycket efterblifna 

 exemplar frånräknas (enl. anteckning -^/t). Scirpus lacustris 

 blef i Lillasj()n, enligt samtidigt gjorda mätningar, på 1 m. 

 djiTp i medeltal 142 och högst 155 cm., Eqiiisefum pa 40 cm. 

 djup i medeltal inemot 70 cm. och Carex vesicaria på samma 

 djup 65 cm., allt ofvan vattenytan; ännu ett steg längre ned 

 kom Lohelia, utan att dock kunna räknas till ytskiktet. På 

 grund af dessa och andra observationer anser jag fältskiktet 

 i här afsedda områdes vattenvegetation kunna lämpligen upp- 

 delas i 3 skikt, som i analogi med de Hultska skikten i land- 

 vegetationen kunna benämnas högsta, mellersta och lägsta 

 fältskiktet. Om gränsen mellan högsta och mellersta fält- 

 skiktet förlägges till 80 ä 90 cm. och gränsen mellan mellersta 



