22 CARLSON, OM VEGETATIONEN I NÅGRA SMÅLÄNDSKA SJÖAR. 



Synnerligen täta ölVerdrag kunna Nympliaea- och Fotantogeton- 

 natans-h\diå%n bilda pä vattenytan. ^) 



I Lilla Hacksjön t. ex., där formationer af Niq^har och 

 Nymphaca (i synnerhet den senare) med rikt inblandad Fofa- 

 mogcfon notans täcka en stor del af vattenytan, saknas för 

 det mesta undervegetation; på somliga ställen i sjön tinnes 

 sådan, bestående af Amhlystegium scorxnoides eller på grunda 

 ställen Fontinalis antipyretiea, men sin bästa utbildning når 

 mossväxtligheten, där annan vegetation saknas; här och där 

 finner man äfven Myriophyllum. 



På en formation, där flytbladsväxterua visserligen äro 

 dominerande, men dock ej allrådande, är följande anteckning 

 ett exempel: 



Lillasjön, vid norra stranden, utanför bestånd af Carex 

 vesicaria och C. fiUformis samt MoJin i a-t\\\.x or m. m., till in- 

 emot 1 m. djup. Dybotten. 



II. Equisetum r. 



IV. Nymphaea] ^.,, Fotanioqefo)) nrdans t. 



^r 7 ( tillsammans r. -i^ • 7 77 



Jyiqjnar I Mynopkyllum. 



VL Mos.sa") y. 



Flytbladsväxter i allmänhet synas afgjordt föredraga mot 

 starka vindar skyddade lokaler framför mera blåsiga sädana. 

 Däraf kan det förklaras, att t. ex. utmed östra Bergsjöns 

 östra strand, där vegetationen sorgfälligt undersöktes, såväl 

 Nnpliar som Nynij)haea alldeles saknades utom i de smala 

 vikarna i norr och söder, hvilka tydligtvis på grund af sin 

 ringa bredd äro lugnare tillflyktsorter. I vikar och bukter 

 finner man också gärna de yppigaste formationerna af flyt- 

 bladsväxter. Som en följd af vindens inverkan tyder War- 

 MiNG "'') äfven det förhållandet, att i den af honom undersökta 

 Skarrids0 på Jylland Nymphaca och NiipJiar företrädesvis 

 förekomma på västsidan, men föga vid östra stranden: vin- 

 darna äro nämligen på trakten i fråga öfvervägande västliga, 

 hvadan västra stranden oftast kommer att ligga i lä. 



När bottnen är af någorlunda fast beskatFenhet eller 

 stenig, brukar Nymphaca besegra både Nuphar och Fofanto- 



') Att Ny7n2)haea-\)\iiCien kunna fullständigare än Niiphar-hlmlcii täfka 

 vattenytan, ställer Warming (Skarrids0, 1. c. p. 170) i samband med rhizo- 

 mens olika växriktning. 



^) Ej bestämd: jfr noten å sid. 17. 



3) Skarridsa, 1. c. p. 167. 



