24 CARLSON, OM VEGETATIONEN I NÅGRA SMÅLÄNDSKA SJÖAR. 



lacustris. Flytbladssparganier (i allmänhet sterila) ha anträf- 

 fats, såväl mera spridda bland andra växter som bildande 

 egna formationer, i nästan alla de undersökta sjöarna oeh 

 förekomma än pä fast, än pä lös l^otten, i de flesta fall på 

 (ifver 1 m. djup och ofta utanför all annan fanerogam vegeta- 

 tion. Vinden och vågsvallet ha för flytbladssparganiernas 

 förekomst intet att betyda, såvida icke den däraf betingade 

 rikligare syretillförseln möjligen gynnar vindöppna ställen. 



Ofta träffar man i bottenskiktet talrika groddplantor af 

 Spargcmmm. Så anmärktes i östra Bergsjön på 2 m. djup 

 ett godt stycke från annan vegetation en ganska tät matta 

 af dylika. 



Någon gång förekommer i djupt eller rinnande vatten 

 Scirpus lacustris i en form, hvars ofvanjordsskott habituellt 

 likna Sparganium. Så i Helgasjön vid Helgavärma utanför 

 östra afloppsarmen i svag ström bestånd af steril Scirpus 

 lacustris med delvis flytande blad samt MyriopJiyllum. 



Till ytskiktsformationerna höra slutligen de bestånd, i 

 hvilka Potamogeton perfoliata, P. praelonga, P. erispa eller 

 Myriophyllum spelar hufvudrolen. Sin förnämsta förekomst ha 

 dessa växter i djupare vatten. I allmänhet förekomma de 

 endast spridda inom andra formationer eller utanför annan 

 fanerogam vegetation; blott sällan träffar man dem i små 

 slutna bestånd. 



C. Botteiiskiktsforniatioiior. 



Af bottenskiktsformationér kunna särskiljas 4 t^^per: 

 Lohclin-, IsoiHes-, möss- och characéformationer. 



Lobelia-formationen består till största delen af fanerogama 

 växter, hvilka — om man bortser från Lohelias blomstängel 

 och enstaka förekomster af PJiragmites, Equisctum, Fotomo- 

 getones, MyriophylJiini, Nitella o. s. v. — bilda ett blott ett 

 par cm. högt öfverdrag på bottnen. De mest typiska kon- 

 stituenterna af denna vegetation äro Lohelio, Liforella och 

 Banunculus reptans. Någon gång ingå i denna formation 

 Suhularia och Pilularia (Toftasjön, se nedan), oftare Isoetes 

 Jacustre; mera sällan träffar man där NitrUa och Amhlystegium. 



I öfverensstämmelse med förstnämnda 3 växters anspråk 

 på växlokal förekommer Zo?>r'?/«-formationen mest, men ej 



