bilj{ 



Janstraktens silurområde ntgöres af eii ringlormig sänka, 

 som sträcker sig genom socknarne llättvih, Boda, Ore, Skatt- 

 unge, Orsa, Våmhiis, Mora, Sollerö, och om livars läge man 

 får en ungefärlig föreställning, om man tänker sig en cirkel- 

 linie, som passerar i närheten af nämnda socknars kyrkor.^ 

 Dalens bredd är, då de sluttande sidorna medräknas, mången- 

 städes omkring en half mil, sällan mera, men ofta mindre. 

 Dä omkretsen af cirkeln är omkring 12 mil, men luckor finnas 

 mellan de kvarvarande silurbildningarna, särskildt i sydöstra 

 delen af Mora socken, får man anslå områdets storlek till 

 omkring 5 kvadratmil. Anstående silurlager träffas inom detta 

 område, dock endast fläckvis strödda. 



Det område, som mina undersökningar gälla, utgöres 

 hufvudsakligen af ofvannämnda socknars uppodlade och till 

 slåtterängar använda delar, med undantag af Våmhus socken, 

 som jag ej besökt. Denna kulturbygd följer ringdalen och 

 sammanfaller således i stort sedt med silurområdet. Det under- 

 sökta området begränsas på båda sidor (så väl på ringens 

 insida som pä dess utsida) af barrskogar utom i sydväst, där 

 gränsen utgöres af Orsa-sjön och Siljan. 



På dalgångens botten träffar man kring vattendragen 

 dels smärre skogspartier, dels slåtterängar och odlad jord. 

 Men de stora byarna med sina åkrar och löfängar ligga i 

 allmänhet högre upp på dalgångarnas mindre frostlända sidor, 

 ej sällan på markerade afsatser eller åsar. Vidsträckta ängs- 

 komplexer, ofta af flera kilometers längd, förekomma på dessa 

 sluttningar. De största äro belägna: i Rättvik långs lands- 



^ Närmare uppjrift om fyndorter för silurljiklningar har man i arbeten 

 af S. L. Törnqvist, framför allt i: Geologiska iakttagelser öfver den kam- 

 briska och siluriska lagerföljden i Siljanstrakten (Öfvers. af K. V. A. 

 Förh. 1871), pag. 90-129. 



