BIHAXG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. III. N:0 7. 17 



P Habituellt gör sig växten bemärkt genom bladens stora 

 benägenhet att nndertill blifva violettfärgade. 



I Norrbärke s:n har jag funnit en säkerligen också hit 

 hörande form, som utmärker sig genom ännu obetydligare 

 tandning. De inre rosettbladen, som ofta ha en regelbundet 

 (m. e. m. utdraget) oval omkrets, äro ibland endast jämnt 

 småtandade (serrato-denticulata). Holkarna öfverensstämma 

 med formen från silurområdet. 



Bättvik: Lerdals ängar; Boda: Osmundsberget. Matti. 



H. triangulare Almqu. 



H. murorum L.* sa2,ittatum Almqu. in Thed. FL — Almqu. Stud. p. XIV. 

 — Dahlst. Bidr. II p. m. 



Boda: h. o. d. på Silfverberget och Osmundsberget; 

 STiaUimghyn; Or sa: vid Aberga. Vanligen spårs. 



B. SubYulgata (Almqu.). 



a. Involucra glandulosa, epilosa. 



1. Involucra + atroviridia, nuda — sparsim stellata. 



H. insuccatum K. Joh. 



K. Joh. Nya Archier. p. 28. 



Holkens bredd varierar mellan 5 och 6,5 mm. Akladiet 

 kan nå en längd af 5 cm. 



Bättvilr. Sj urbergs ängar; Boda: Silfverberget och Os- 

 mundsberget. Matti. — talr. 



H. munduliforme Dahlst. 



Dahlst. Bidr. II p. 122. 



Bättvik: Lerdals ängar; Orsa: i barrskog vid vägen mot 

 Stackmora; SoUtrö. Måttl. 



H. eumeces n. 



Tafl. II. Fig f). 



Canlis valde elatus 50 — 80 cm. altus sat gracilis (v. in- 

 ferne crassiusculus) compressibilis et ± flexuosus, sordide 



2 



