BIHANG TILL K. SV. VET. -AK AD. HANDL. BAND 28. AFD. III. N:0 7. 23 



elliptisk; endast de inre hafva smalt äggrund eller nästan 

 äggrundt lansettlik form samt äro m. e. m. spetsiga. Tand- 

 ningen är mycket grund och gles. Karaktäristiska äro de 

 osyrametriskt ställda baständerna, som sitta något aflägsnade 

 från de öfriga, men likväl utgå från själfva skifvan, h vilken 

 har kort vigglik bas; dessa tänder hafva klolik form och be- 

 gränsas framtill af konkava mellankanter. Ofta har äfven 

 stjälkbladet en eller tvä dylika tänder och blir då spjutlikt 

 eller hälft spjutlikt. Men ej sällan är sistnämnda blad all- 

 deles helbräddadt. Det är vidare vanligen äggrundt lansett- 

 likt och kort, men skarpt tillspetsadt. 



Den uppräta, raka och grofva stjälken uppbär i toppen 

 en i allmänhet mycket kort vippa, hvars fåtaliga, tjocka, 

 starkt bågböjda, jämnhöga, mest enblomstriga grenar äro föga 

 utdragna, men likväl nå öfver det korta akladiet. Hos mer 

 sammansatta vippor är en eller annan af de mellersta grenarna 

 långt utdragen och uppbär i sin sjoets några få korgar, under 

 det att de nedersta grenarna någon gång kunna vara af- 

 lägsnade från den egentliga vippan. 



Korgarna äro robusta, men mycket växlande i storlek, 

 beroende på stjälkens olika höjd och frodighet på olika stånd- 

 orter. Holkbasen är ganska tvär; färgen är grönaktigt svart- 

 grå i följd af tättsittande glandier och glest strödt ludd, 

 hvilket sistnämnda endast i de yttre fjällens kanter bildar 

 en m. e. m. sammanhängande ljus linie. Långfjällen hafva 

 bågböjda kanter och äro mycket trubbiga eller löpa hastigt 

 ihop i en aftrubbad spets. 



De små mörkgula kalatierna äro knappast radierande. 

 Ligulerna kort och glest ciiierade. Stiftet grönbrunt. 



Med afseende på bladens utbildning kommer denna form 

 tämligen nära H. caUginos^lm DaJdst., men är skild genom 

 bladens större bredd vid raidten samt den osymmetriska tand- 

 ningen vid basen. I vippan är likheten mindre, särskildt i 

 följd af fjällens korthet och trubbighet. Något större är lik- 

 heten med //. limum K. Joh., hvilken åter kanske blott bör 

 betraktas som varietet af H. caUginosum. Emellertid kan 

 den nu beskrifna formen i följd af flera egendomligheter, så- 

 som den robusta oeh raka stjälken, de grofva blomställnings- 

 grenarna, de robusta, nedtill nästan tvärhuggna holkarna, de 

 vinkligt, men ytterst svagt tandade, vid basen osymmetriska 

 bladen, ej förenas med någon af de nämnda formerna. 



