BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. III. N:0 7. o5 



Folia caulina supra subglabra, subtus leviter stellata, 

 ceterum ut folia rosularia vestita; inferius sat magnum + 

 elongate ovato-lanceolatum in aciimen vulgo loiigum et acu- 

 tissimum protractiiin, basi obliqua cuneata — subtruncata 

 dentibus paucis distantibus augustis ssepe longis et subulatis 

 fere divaricatis paueidentatum, ceterum integerrimum; superius 

 (si adest) + lineare ± bracteiforine. 



Anthela paniculata vulgo polycephala, sat angusta, sed 

 ramis et pedicellis longis acladium 2 — 4 cm. longum superan- 

 tibus läxa, ramis superioribus patentibus basi curvatis approxi- 

 matis interdum irregulariter umbellata; rami sparsim — den- 

 siuscule glandulosi, densius stellati, pedicelli cum acladio 

 glandulis nigris mediocribus — longis + densis obtecti, + 

 subtomentelli. 



Involiicra e virescente canonigra paullulum variegata, sat 

 angusta et elongata (5 — 6 mm. lata et 12,5 — 13,5 mm. longa), 

 trunco ovato. 



Squamce exteriores sublineares obtusulte — acutse, supe- 

 riores intequilongee triangulari-lineares in apicem longum et 

 angustum + acutum protractsB, interiores subulatte; omnes 

 glandulis longis nigris crebris obtectpc, apice comosse; exterio- 

 res sparsim — densiuscule stellatee, in marginibus usque 

 canotomentosee; superiores in dorso obscuro ± stellatse, mar- 

 gines versus vitta floccorum densorum lata ± conspicua 

 canescentes (vel albidee). 



Calathium luteum 35 — 40 mm. latum radians. Ligulce 

 apice glabrse. Stylus vivus luteus. 



Bladen hos denna' form äro m. o. m. mörkt gräsgröna och 

 hafva på öfversidan ovanligt starkt markerade nerver. Rosett- 

 bladen påminna genom sin långsträckta form om H. gilvocani- 

 ceps K. Joh., men afvika betydligt genom de hos de inre 

 bladen ofta förekommande långa, smala, något framåt krökta 

 baständerna, samt därigenom att de öfriga bladtänderna äro 

 mer likformiga, vårtlikt deltaformiga samt långt åtskilda af 

 nästan raka mellankanter. Det nedre och vanligen enda 

 stjälkbladet är ungefär äggrundt lansettlikt med långt ut- 

 dragen smal spets; vid basen är det försedt med några få 

 h vassa, stundom långt sylspetsade tänder. 



Vippan är rätt smal och afviker från den hos //. gilvo- 

 canicej)s genom sina långa, endast måttligt utstående grenar 



