36 K. JOHANSSON, ARCHIERACIUMFLORAN I SILJANSTRAKTEN. 



och korgskaft. Holkarna äro gråsvarta med obetydlig anstryk- 

 ning af grönt samt svagt brokiga af det i liolkfjällens, sär- 

 skildt långfjällens, kanter till ett gråaktigt, bredt, men ej 

 skarpt markeradt band hopade luddet, medan ryggarna bära 

 strödda eller föga tätare stjärnhår. Beklädnaden i öfrigt 

 utgöres af långa, svarta, något spensliga, tätt hopade glandel- 

 hår. Långfjällen äro medelbreda, långsamt afsmalnande till 

 en smal, men ej, utom hos de sylspetsade inre fjällen, syn- 

 nerligen hvass spets. 



Kalatierna äro vida och radierande, till färgen obetydligt 

 ljusare än hos H. gilvocaniceps. Stiften äro i lefvande till- 

 stånd gula. 



Bland mellersta Sveriges Hieraciumformer står H. laceri- 

 foliuiu Älmqu. sannolikt tämligen nära den nu beskrifna; 

 men den förra är habituellt lätt att skilja genom de mycket 

 ljusare bladen och holkarna, förutom genom de flikiga bladen, 

 mindre smala holkfjäll, kortare glandier m. m. 



H. morulum Dahlst. har ofta samma bladform och tand- 

 ning, men alldeles olika holkar, medan förhållandet hos H. 

 ohtextum Norrl. snarare är det motsatta. 



Inom området förekomma flera former, som hafva unge- 

 fär samma holkbeklädnad som den nu beskrifna, såsom 11. 

 pcrlaxum och H. cincrellum Abnqu., men ingen af dem har 

 samma bladform. 



Rättvik: Lerdals ängar på fuktig m. e. m. mosstäckt mark. 

 Måttl. 



H. gilvocaniceps K. Joh. 



K. Joh. Nya Archier. p. 21. 



EäftviJc: flerstädes i ängar vid Lerdal, Sjurberg och Vikar- 

 b^^n, äfvensom Östbjörka; Boda: Västanå, Lenåsen, Silfver- 

 berget, Osmundsberget; SJcatfunghjn; Orsa: Stenbergsbyn och 

 Viborgs by. Måttl. — mängdv. 



var. munduUfolium n. var. 



A forma primaria foliis latioribus, involucri squamis 

 paullo parcius stellatis, calathio minore (c:a 20 mm. lato) 

 difiert. 



